38 K. JOHANSSON, AKCHIERACrUMFLORAN I SILJANSTRAKTEN. 



formibus antrorsum vergentibus fere ad apicem subrare serrato- 

 dentata, basi plane cuneata integerrima in petiolum late ala- 

 tiim ntrinqiie seqnaliter decurrente; intima angnste ovata — 

 ovato-oblonga, breviter acnminata, paullo argutius serrato- 

 deutata, ceterum praecedentibus similia. 



Folitim caulinum breviter petiolatum, vulgo ovato-lanceo- 

 latum in acumen angustnm cito attennatnm, argute pauci- 

 dentatum, interdum supra basin cnneatam laciniis duobus 

 angustis et longis antrorsum vergentibus instructum; supra 

 rare pilosum, subtus + stellatum, ceterum ut folia rosularia 

 vestitum. 



Änthela ± läxa paniculata subsimplex, ramis distantibus sat 

 rectis patentibus acladium 1 — 3 cm. longum ± superantibus, 

 vel composita ramis superioribus approximatis et curvatis, 

 ramo solitario distante ex axillo folii caulini orto stepe aucta. 

 Pedicelli + subtomentelli et sparsim — densiuscule glandu- 

 losi, sub antbela tomentosi et dense glandulosi. 



Involucra elongata, c:a 6 mm. lata et 13 — 14 mm. longa, 

 obscure cano-viridia v. fere cano-nigra, basi ovata, glan- 

 dulis mediocribus et longis immixtis dense v. crebre glandu- 

 losa, inferiore parte fioccis densiusculis — sparsis obsita, 

 ceterum in dorso squamarum superiorum sparsim, in margini- 

 bus sat dense stellata. 



SquamcB exteriores totse obscuree a basi lata sensim atte- 

 nuatse ± acutiusculse ; intermediee triangulari-lineares, in acu- 

 men longum subulatum sensim attenuatse; interiores dorso 

 obscurse, late virescenti-marginatee, exiraie subulatse. 



Calathium parvum c:a 30 mm. latum, luteum. Ligulce 

 apice glabrse. Stylus fuscohispidulus fuligineus. 



Ehuru i allmänhet hos Hieracia silvatica en viss korre- 

 lation synes äga rum mellan färg och hårighet, så att de 

 rikligast hårbeklädda bladen i allmänhet äro mörkt gräs- 

 gröna eller också gulaktigt gröna, är förhällandet hos denna 

 form annorlunda. Bladen hafva trots sin lifligt gröna och 

 något glaucescenta färg rätt tät, ehuru ej, utom på medel- 

 nerven, lång hårighet. Habituellt äro bladen igenkännliga 

 på de breda bladskaften, på hvilka skifvans typiskt bredt 

 vigglika bas löper ned med heibräddade kanter, vidare genom 

 glesa, framåtriktade trubbiga, men eljest sågtandlika, nära till 

 bladspetsen gående tänder. Af rosettbladen är endast det 



