BIHANG TILL K. SV, VET.-AKAD. HANDL. BAND 28. APD. III. N:0 7. 39 



innersta kort tillspetsadt. (xrundformen för de mellersta bla- 

 den är ungefär elliptisk — ovalt aflång; de innersta äro något 

 smalare och hafva stundom mer äggrundt afläng form. Stjälk- 

 bladet är kort vingskaftadt af den nedlöpande skifvan, till 

 omkretsen vanligen äggrundt lansettlikt, glest och skarpt 

 tandadt med framåtriktade tänder; närmast of van den vigg- 

 lika basen sitta ofta ett par långt utdragna, sylspetsade 

 tänder. 



Vippan synes vara svagt subcsesiumartadt utvecklad. 



De mörkt grågröna holkarna äro langa, hafva äggrund 

 bas och mycket långa och spetsiga fjäll. Äfven de yttre 

 fjällen äro längre än vanligt och småningom afsmalnande till 

 en mer eller mindre tydlig spets. De öfriga fjällen äro långt 

 spetsade, de inre hvasst sylspetsade. De inre fjällen hafva mörk 

 rygg och breda, ljusgröna kanter, nästan som hos H. oxylepium 

 Dahlst. Beklädnaden utgöres af ganska täta glandier af väx- 

 lande längd samt på holkbasen af strödda eller något tätare 

 stjärnhår och på långfjällen af strödda, mot kanterna tätare, 

 till en m. e. ra. tydlig ljusare rand sammanflytande stjärn- 

 hår; spetsarna äro svagt småhåriga. Genom allt detta få 

 holkarna någon likhet med dem hos H. urolepium Dahlst exs., 

 hvilken dock äfven har enstaka hår inblandade bland holkarnas 

 glandier. 



De små kalatierna blifva sällan fullt utbredda, och ligu- 

 lerna hafva någon benägenhet att förbli rännformiga. 



Med H. lepistoides K. Joh. har denna form flera likheter, 

 såsom bladens lifligt gröna färg, de smala långt utdragna 

 holkijällen m. m., men skiljaktigheterna äro alltför stora, 

 för att man skulle kunna förena båda formerna. Den nu be- 

 skrifna formen har sålunda mer håriga blad, med mer af- 

 smalnande vigglik bas, mer framåtriktade och gröfre tänder, 

 glesare, mer fåblomstrig vippa med rakare skaft, längre akla- 

 dium, större holkar, vid basen bredare, uppåt mer sylspetsade 

 tjäll, hvilka hafva mer ludd vid basen, men mycket mindre 

 tydlig luddrand på öfre delen, samt också i motsats mot H. 

 lepistoides grönbrunt stift. Trots allt detta existerar en icke 

 obetydlig frändskap mellan de nämnda formerna. 



Skattiinge annexförsamling: i ängar ofvanför kyrkan. 

 Måttl. 



