48 K. JOHANSSON, ARCHIERACIUMFLORAN I SILJANSTRAKTEN. 



Folia rosularia exteriora et intermedia paullo magis pi- 

 losa, basin versus magis angustata, sat regulariter dentata, 

 dentibus basalibus symmetricis in petiolnm latiusculum spcpe 

 descendentibns; interiora et folia caiilina longiora, ad oblon- 

 gum typum magis accedentia, subeequaliter dentata. Änthela 

 laxior ramis distantibus et magis rectis. Involucra viridia 

 ± subcanescentia magis elongata, c:a 5 mm. lata et c:a 12 

 mm. longa. trimco anguste ovato, basi demum in pedunculum 

 atteniiata. Squama3 superiores pauc«3, longiores et vnlgo la- 

 tiores, superiore parte sat diliite virescentes. 



Äfven denna form förefaller till såväl habitus som ka- 

 raktärer mycket växlande. Detta beror kanske dock därpå, 

 att jag ej lyckats finna formens egentliga utbredningsområde. 

 Ehnrn jag under olika år sett den på flera ställen, har jag 

 ej tillvaratagit mer än ett par dussin individ. 



Bladen äro något mer långsträckta än hos H. juncinescens, 

 och de flesta hafva en mer jämnt fördelad bredd. Vidare är 

 bladbasen vanligen symmetrisk; hos många individ äro de 

 yttre och mellersta rosettbladen formade nästan som hos H. 

 perlaxmn, i det bladskifvan löjier långt ned på det äfven i 

 öfrigt breda skaftet; på den härigenom bildade vigglika blad- 

 basen sitta några korta, likformiga tänder af karakteristiskt 

 utseende. 



Vippan har nästan raka grenar, h vilka äro glesare ställda 

 än hos //. juncinescens. Mest egendomliga äro de smala hol- 

 karna, hvilkas kropp efter afblomstringen är smalt äggrund 

 med mot skaftet afsmalnande botten. Till färgen äro de i följd 

 af fjällens egen ljusare grundfärg mer grå än hos H. jun- 

 cinescens, och särskildt äro de fåtaliga långfjällens öfre del 

 ljust grönaktig. 



I afseende på holkens beklädnad och de nästan gula 

 stiften råder stor likhet med nyssnämnda H. juncinescens. 

 Holkens form öfverensstämmer mer med den hos H. eumeces 

 Vippan och i någon mån bladen hänvisa på någon släktskap 

 med H. 2>erlaxum. 



Boda: ängar vid Ofvanmyra, Lenåsen och Osmundsberg. 

 Spårs. — Måttl. 



1 



