BIHANG TILL K. SV. VET.-AKAD. HANDL BAND 28. AFD. III. NIO 7. 55 



skildt hos långfjällen följer kanterna nedåt ett stycke från 

 spetsen. 



Om man bortser från holkarnas beklädnad, visar sig hos 

 denna form en omisskännlig likhet med H. glandnlosissiimim 

 Dahlst. och II. serratifrons Almqu. Särskildt påminna de 

 vackert gröna, föga håriga, jämnt och grundt tandade bladen, 

 stiftets gula färg och delvis holkarnas form om den förra. 

 Man har således i H. comaniiceps en förbindelselänk mellan 

 de vidt skilda grupperna (kollektivarterna) tenebricosum och 

 serratifrons. 



Boda: Västanå löfängar väster om Styggforsån; Orsa: 

 Yiborgs by. Spårs. — måttl. 



2. Involucra marginibus ± canofloecosis variegata. 

 H. cuprimontanum Dahlst. & K. Joh. n. 



(Dahlst., Herb, Hier. Scand. Cent. XII. n:o 67) 

 Tafl. IV. Fig. 13. 



Caidis 35 — 60 cm. altns, mediocris v. crassiusculus ± 

 flexuosus virescens, basi ± violacens, 1 ( — 2)-folius, inferne 

 pilis albis longis crispulis densiusculis molliter pilosus, superne 

 sparsim — sat dense stellatus. glandulis parvis nigris sparsis 

 (v. sub anthela densiusculis) pilisque brevibus raris — sparsis 

 obsitus. 



Folia rosidaria ± undulata, vulgo 3 — 4, mollia saturate 

 gramineo-viridia, subtus paullo pallidiora, valde elongata, 

 supra densiuscule brevipilosa, subtus adhuc deusius et longius 

 pilosa, in nervö dorsali et petiolo efloccosis pilis longis albis 

 lanuginosa, in marginibus dense ciliata; exteriora + late 

 elliptica irregulariter denticulata v. undulatim subrepanda, 

 obtusa; intermedia elliptico-oblonga v. oblonga — lanceolato- 

 oblonga utrinque + angustata, obtusa — obtusiuscula, denti- 

 bus brevibus mammatis — deltseformibus numerosis insequa- 

 liter nec profunde dentata v. crenato-dentata; interiora oblonge 

 v. ovaliter lanceolata obtusiuscula — acuta, dense sed haud 

 profunde crenato-dentata, apicem et basin versus tequaliter 

 angustata v. interdum basi subtruncata. 



