BIHANG TILL K. SV. VET.-AKAD. HANDL. BAND 28. AVD. III. N:0 7. 59 



squamarum exteriorum vestitee v. stria albescente floccoruin 

 paullo latiore ornatse; intima' acutffi — subiilatffi. 



Calathium. lutescens v. Ifete luteum, sat rariflorum par- 

 vum, c:a 25 mm. latum. Lignlcp apice glabree. Stylus fusco- 

 hispidulus, vivns sat obscurus. 



Detta är en i flera aiseenden synnerligen egendomligt 

 utbildad form. Stjälken är sällan rak, särskildt plägar den 

 vid stjälkbladets nod vara starkt krökt. Bladen äro ovanligt 

 stora, ett lågt sittande stjälkblad ända till 60 kv. cm.; vidare 

 liafva de ovanligt ljus färg, äro ofvantill nästan (stjälkbladen 

 stundom fullständigt) glatta, på ryggnerven ej stjärn håriga, 

 men i öfrigt klädda som flertalet silvatica. Alla blad äro 

 trubbiga med undantag af högre upp sittande stjälkblad, 

 hvilka kunna vara långt utdragna i en normal eller aftrubbad 

 spets. Rosettbladens form varierar kring den utdraget ellip- 

 tiska; de yttersta äro oftast kort elliptiska med m. e. m. bredt 

 hjärtlik bas och rundtrubbig eller tvärhuggen spets. De 

 öfriga, som vanligen äro ovalt aflånga eller ovalt elliptiska, 

 hafva snedt tvärhuggen — afrundad eller hos de inre bladen 

 kort vigglikt nedlöpande bas, på h vilken 1 — 3 större, utdragna, 

 men breda och vanligen trubbiga, m. e. m. fristående tänder 

 befinna sig. I öfrigt äro bladen bukttandade af båglika tänder 

 och konkava mellankanter och påminna rätt mycket om H. 

 Lingua Dahlst. exs. eller, hvad bladbasen beträffar, också om 

 H. incrassans Dalilst. 



Vippan har stor likhet med blomställningen hos H. orhkans 

 Almqu. genom sina vinkelrätt utstående, starkt bågböjda, 

 flocklikt närmade grenar. Ej sällan utgå ända till 4 sådana 

 på skenbart alldeles samma höjd af stjälken. De äro nästan 

 jämnhöga och nå ej mycket öfver akladiet. Holkarna äro 

 smala och glesblommiga, ovanligt ljusa, af gulgrön färgton, 

 samt brokiga i följd af de ännu ljusare kanterna och spetsarna 

 hos fjällen. Mot denna ljusa grundfärg kontrasterar starkt 

 glandiernas svarta bas, så att fjällen synas mörkprickiga. 

 Alla fjällen äro jämförelsevis långa, tämligen breda, utdragna 

 i aftrubbade spetsar, de innersta dock långspetsiga. Bekläd- 

 naden utgöres af täta, medelstora, mörka glandelhår och en- 

 staka eller på primärholken strödda hvitspetsade hår af gland- 

 iernas längd eller föga längre. Därtill komma stjärnhår, som 

 bilda ett endast ofullständigt sammanhängande smalt bälte 



