64 K. JOHANSSON, ARCHIERACIUMFLORAN I SILJANSTRAKTEN. 



Herb. Hier. Scancl. Cent. V n:o 20 utdelade formen från Dan- 

 mark öfverensstämmer, har breda, ofta tydligt hjärtlika 

 skarpspetsade blad med alltid spetsiga tänder, ])land hvilka 

 de nedersta basaltänderna ofta äro egendomligt utdragna i 

 hvarandra korsande spetsar. I skugga blifva bladen visser- 

 ligen större, tunnare och äfven trubbigare, men äro för öfrigt 

 af samma typ. Vid Strengnäs äro exemplar, som öfverens- 

 stämma med nu nämnda, insamlade af Eug. Köhler; andra 

 exemplar därifrån synas mindre utpräglade. 



Bland den mängd individ, som jag granskat på flera 

 växtplatser i Dalarne och Vermland, har jag ej sett något 

 enda, hvars blad varit utbildade på detta sätt. Till formen 

 hafva bladen här varit mer långsträckta och mer trubbiga 

 (ofta äggrunda — aflånga); tänderna hafva varit mer trubbiga, 

 t. o. m. baständerna vårtlika. Närmast denna typ står en i 

 Östergötland insamlad form (Dahlst. Herb. Hier. Scand. Cent. 

 I n:r 91). 



Dalaformen förhåller sig till den sydliga formen från 

 Gotland och Danmark som var. capitonale till sin hufvudform, 

 H. opeatodontmn Stensfr. 



Af intresse är därför också det analoga förhållandet, att 

 H. ccesiiflorum Almqu. i Dalarnes silurområde ofta represen- 

 teras af en tjockbladig och trubbtandad f. galbaniforme Dahlst., 

 och att H. orhicans Almqu. i samma trakt uppträder med så 

 långsträckta blad, att den får ett habituellt från hufvud- 

 formen afvikande utseende. 



Då man tillika erinrar sig, att flera sUvatica i nordliga 

 och mellersta Sverige hafva benägenhet att utbilda 2 eller 

 t. o. m. 3 stjälkblad, och att således skillnaden mellan sUva- 

 tica och murorum där är mindre skarp än i södra Sverige, 

 så ledes man till den slutsatsen, att många silvatica i norra 

 Sverige äro med afseende på bladen morfologiskt lägre ut- 

 bildade än i södra. 



c. Involucra dense et longe pilosa, parcius glandulosa. 

 H. expallidiforme Dahlst. 



Dahlst. in Stenstr. Värml. Archier. p. 26. — Dahlst. Bidr. II p. 174. 



EättviJc: Vikarbyn, Östbjörka, Born, Blecket samt i Dådran 

 vid Åsen (Gr. Hellsing); Boda: tämligen allmän; Ore: Arfvet; 

 Shattungbyn; Orsa: Stenbergsbyn; Sollerö. 



