BIHANG TILL K. SV. VET.-AKAD. HANDL. BAND 28. AFD. III. N:0 7. 65 



Jämte liufvudformen påträiFas en biform (/". parcifloccmn 

 n. f.), utmärkt genom mörkare holkar, hvilkas långfjäll endast 

 i spetsen äro småhåriga, men nedom spetsen halva nästan 

 luddfria kanter. Vanligen äro också holkens hår något 

 glesare än hos hufvudformen. Holken synes i följd häraf 

 grönaktig, nästan som hos H. persimile. I följd af den gle- 

 sare beklädnaden af ludd förefalla holkfjällen smalare än hos 

 den i mellersta Sverige vanliga formen. 



H. phllantlirax Stenstr. 



Stenstr. Värml. Archier. p. 25. — Dahlst. Bidr. II p. 187. 



Boda: löfängar på Lenåsen, Silfverberget och Osmunds-' 

 berget; Orsa: Kallmora. (Äfven iakttagen i södra Dalarne 

 vid Ludvika och Krylbo.) 



H. sagittatum Lbg. 



H. murorum L. o sagittatum Lindeberg in Hn. Fl. ed. 11 p. 43 — Dahlst. 

 Bidr. II p. 192. 



Skaftungbyn: nedanför landsvägen i västra delen af byn. 

 — Egendomligt var att finna denna form på den nordligaste 

 af mig besökta lokalen, då den ej iakttagits i södra Dalarne. 

 Närmaste mig bekanta fyndorter ligga i Grythytte s:n i 

 Västmanland. 



C. Caesia (Almqu.). 



a. Involucra pilosa, vulgo parce glandulosa. 

 H. galbanum Dahlst. 



Dahlst. Bidr. III p. 20. 



Denna form är inom området oftast späd och fåblomstrig; 

 bladen vanligen smala, glest och djupt fliktandade. Stånd- 

 orten kan vara torra löfängar lika väl som lågland, fuktig 

 och tufvis: mark. 



