70 K. JOHANSSON, ARCHIERACIUMFLORAN I SILJANSTRAKTEN. 



Ofvanstående är meddeladt af H. Dahlstedt. 



Ur egna anteckningar från Dalarne anför jag åtskilliga 

 habituella egendomligheter och viktigare karaktärer. Stjälken 

 är tämligen grof, ofta flerböjd, sällan högväxt. Bladen äro 

 m. e. m. mjuka, gulaktigt gröna, normalt håriga, men mer 

 än vanligt stjärnhåriga, i det stjälkbladen kunna undertill 

 vara t. o. m. gråluddiga (subtomentelli). Till formen äro 

 bladen symmetriskt utbildade, de större rosettbladen meren- 

 dels smalt äggrunda eller n. ovala, jämnt tandade af något 

 glesa deltaformiga tänder. Stjälkbladen äro fåtaliga, nedom 

 midten ofta något vågiga, ofvan midten med raka, i en skarp 

 spets utlöpande kanter. 



Karaktäristisk är blomställningen i dess helhet. Vippan 

 är till öfre delen starkt sammandragen, men i öfrigt be- 

 stående af oliklånga, aflägsnade grenar, som i sin spets upp- 

 bära smärre gyttringar af korgar. Alla skaften äro raka 

 och tjocka samt hvita af ludd, men beströdda med enstaka 

 eller upptill talrikare hår och korta, svarta glandier. 



De ljust grågröna holkarna likna något dem hos H. 

 approximatum Norrl., men långfjällen äro mer groft stjärn- 

 håriga, bredare och upptill plötsligt hopdragna till en kort, 

 småtrubbig (eller stundom rätt hvass) spets. Holkbasen är 

 tjockt äggrund, slutligen ganska tvär. Mest egendomligt är 

 det ljust gula kalatiet. Ligulerna äro nämligen rörformigt 

 hoprullade, oregelbundet hopstående, och de framskjuta med 

 sina grönaktiga spetsar till olika höjd samt utfalla efter hand 

 ur korgen utan att hafva utbredt sitt bräm. Stiftet är föga 

 mörkt, oftast gulaktigt. 



Tämligen allmän i Bätivih, Boda och Orsa; Ore: Dalbyn; 

 Skattungbi/ n; äfven innanför Leksands sockens gräns söder 

 om Västgärde station. — Ofta på tufvig, fuktig mark. — 

 Måttl. 



H. helsingicum Almqu. n. 



Dahlst. Hier exs. Fasc. II n:o 87; Fasc. III n:o 45. — Dahlst. Herb. 

 Hier. Scand. Cent. III ii:o 94. 



Caulis 25 — 70 cm. altus subflexuosus gracilis — crassius- 

 culus 1 — 3-folius, inferne ± vinose coloratus sparsim pilosus, 

 ceterum subglaber, basi parce, apicem versus sparsim stellatus. 



