BIHANG TILL K. SV. VET.-AKAD. HANDL. BAND 28. AFD. III. N:0 7. 93 



tibus acladiuin 1 — 3 cm. longnm superantibus, interdum ob 

 ramos crassos mono- v. oligo-cephalos et bracteas bene evolntas 

 subcorymbosa sed bene discreta. 



Rami ± sordide virescentes, pilis brevibus et glandulis 

 minutis solitariis — raris adspersi, ± stellati; pedieelli cum 

 acladio canotomentosi, glandulis parvis pilisque + obscuris 

 sparsis ( — densiusculis) obsiti. 



Involucra magna valde obscura, e viridi fusco-nigra, basi 

 truncato-ovata postea fere truncata, 11 — 12,5 ram. longa et 

 vulgo 5,5 — 6,5 mm. lata, ob glandulas crebras minutas pnnc- 

 tillato-opaca, pilis obscuris solitariis Scepe adspersa. Squama 

 latce, glandulis parvis — minutissimis crebris, mediocribus 

 immixtis, obtectce; ceterum floccis minimis farina? similibus 

 in dorso leviter, in marginibus densius adsperste, apicibus 

 summis minute albo-comatulee; exteriores triangulari-oblongöe 

 rotundato-obtusee fere nigrae stria iloccorum alba angnsta ± 

 inconspicua marginatfe, apice cristula parva alba pulchre 

 notatse; superiores triangulari-lanceolata? obtuste, in dorso 

 fere efloccosse vel levissime marginem versus paullo densius 

 stellatfE, apice floccis minutissimis ± congestis ± canescentes, 

 interiores ut reliquee usque in margines valde obscurte, ± 

 olivacete. 



Calatliium 30 — 40 mm. latum radians, luteum. L/gtdce 

 apice glabrse. Stylus fere luteus v. paullulum livescens. 



Denna form har habitus af en gothicum Fr. (colL). Rosett- 

 bladen äro vid blomningstiden m. e. m. vissnade, ofta kvar- 

 sitter dock ett eller tvä. De nedre stjälkbladen äro i regeln 

 smalt lansettlika med största bredden förlagd vid eller något 

 ofvan midten; bladbasen är långt utdragen till ett slags bredt 

 vingadt, svagt omfattande skaft. Hos de flesta bladen äro 

 tänderna glesa, smalt klolika, starkt framåt krökta och ej 

 sällan olikstora och ojämnt fördelade. De öfre stjälkbladen 

 äro oskaftade, hafva en utdragen nästan rektangulär, glest 

 och skarpt klo-tandad basdel, som upptill öfvergår i en hvass 

 spets, eller också äro de ända från den breda, svagt öron- 

 flikade basen jämnt af smalnande till en långt utdragen spets, 

 i hvilket fall de nästan endast vid basen äro tandade. Alla 

 bladen äro långt cilierade, för öfrigt försedda med glest indu- 

 ment, som är fcirdeladt som hos flertalet vulgata. De mellersta 

 och öfre stjälkbladen äro på båda sidor beströdda med stjärn- 



