108 K. JOHANSSON, ARCHIERACIUMFLORAN I SILJANSTRAKTEN. 



som gjordes på tre olika växtplatser. Korgskaften lia en be- 

 klädnad af strödda, raka finspetsade hår och mycket små 

 glandier samt m. e. m. tätt ludd; omedelbart under holken 

 är beklädnaden något tätare och färgen nästan hvit af ludd. 

 Holkarna äro svartgröna, ovanligt korta och i öfrigt rätt 

 små samt hafva nästan tvärhuggen bas. På afstånd likna 

 de små svarta klot. Beklädnaden utgöres af tämligen tätt 

 sittande korta hår (J— 1 mm.) med kort, men genom sina 

 livita färg mot holkljällets mörka bakgrund skarpt af stickande 

 spets; vidare af strödda, mycket korta, något Ijushufvade 

 glandier, som framträda på fjällens öfre delar såsom små gul- 

 glänsande punkter; slutligen af fina stjärnhår, som tyd- 

 ligast framträda på de yttre holkfjällens kanter, där de 

 bilda en nästan sammanhängande rad, och de inre fjällens 

 kanter, där de äro glesa — strödda; men i öfrigt äro stjärn- 

 håren knappast märkbara, hvarför fjällens ryggar äro klart 

 svartgröna. Spetsarna äro hos alla fjällen svagt småhåriga 



— nästan glatta. 



Fjällen äro korta och breda; de yttre triangelformigt af- 

 långa, m. e. m. trubbiga, långfjällen mer lansettlika och 

 hastigare hopdragna i en m. e. m. trubbig spets, sällan (utom 

 hos de innersta ej sällan fullt spetsiga) något tillspetsade. 

 De yttre fjällen, äfvensom långfjällens nedre obetäckta del 

 och ryggar äro svartgröna; de sistnämndas breda kanter och 

 spetsar däremot ljusare, ehuru på det hela dunkelt gröna. 



Kalatierna äro ojämna och ej synnerligen tätblommiga. 

 Stiften livescenta, föga mörka trots sina papiller. 



Om denna forms nära släktskapsförhållande till H. Schle- 

 gelii Almqu. kan knappast något tvifvel råda. Till nästan 

 alla formförhållanden utgör den nära nog en kopia af sist- 

 nämnda form. Stjälkbladen äro endast föga smalare och föga 

 trubbigare. Holkens byggnad och fjällens form äro hos båda 

 i det närmaste lika. Men beklädnaden är konstant olika, i 

 det H. Schlegelii på sina holkar endast bär glandier samt i 

 själfva kanterna af de yttre fjällen därjämte några strödda 

 stjärnhår. Sistnämnda form skiljes vidare genom något 

 större holkar, mörkare bladfärg m. m. 



Rättvik: Blecket; Boda: Västanå (talrikt i löf ängar). 

 Lenåsen, Silfverberget vid Grufriset, Osmundsberget. Måttl. 



— talr. 



