BIHANG TILL K. SV. VET.-AKAD. HANDL. BAND 28. AFD. III. N:0 7. 123 



Älmqu., men bladen äro ännu mörkare samt stundom försedda 

 med talrika små svartbruna fläckar på öfversidan; undersidan 

 är mycket ljusare, stötande i blågrönt, sällan svagt violett- 

 anlupen. Bladbasen är hos de mellersta och öfre stjälkbladen 

 rätt tydligt omfattande antingen med det ytterst korta, vingade 

 skaftet eller med ett par rundade bladöron. 



Vippan är gles och nedåt m. e. m. obegränsad, grenarna 

 grönaktiga, raka, långa, föga utstående; akladiet vanligen 

 mycket kort. 



Holkarna ha vissa likheter med dem hos H. orarium Lhg, 

 i det beklädnaden utgöres af långa, hvita, vanligen ytterst 

 tätt ställda taggiga hår samt strödda eller något tätare, ytterst 

 korta, ljust gulaktiga glandier; men stjärnhår saknas alldeles 

 utom på ytterfjällen, där stundom enstaka sådana kunna vipp- 

 täckas. I följd häraf är holkens färg nästan rent grön, ned- 

 till mörkt, upptill ljusare. Fjällen äro alla trubbiga och bära 

 i yttersta spetsen en hvitaktig, glest tofslik koma. Lång- 

 fjällen hafva bägböjda kanter. Holkskaften hafva upptill 

 samma beklädnad som holken, fastän glandierna äro färre; 

 dessutom äro skaften upptill ra. e. m. tjockt hvitluddiga. 



Ligulerna äro i motsats mot förhållandet hos H. orariiim 

 i spetsen glatta. 



Or sa: sluttande, fläckvis fuktig löfäng of vanför lands- 

 vägen mellan Kallmora och Aberga. Mättl. 



H. microcymon u. 



Tafl. IX. Fig, 27. 



Caulis humilis 30 — 50 cm. altus (rare in locis ruderatis 

 usque 60 cm.) sat gracilis v. mediocris firmus, dilute virescens, 

 basi vulgo violaceus, 3 — 5 ( — 7)-folius, haud raro a basi ramo- 

 sus, inferne sparsim — rare pilosus leviter stellatus v. nudus, 

 superne paullo densius stellatus pilis brevibus solitariis — 

 raris obsitus. 



Folia tenuia firma + undulata laete prasinoviridia, subtus 

 dilute oleraceo-prasina, vulgo internodiis multo longiora; supra 

 glaberrima v. margines versus pilis brevibus solitariis obsita, 

 utrinque leviter — levissime stellata; subtus pilis raris obsita 

 v. glabra, in nervö dorsali vulgo densius stellata et in petiolis 

 brevibus sparsim pilosa, in marginibus pilis sparsis brevibus 

 iisdem brevissimis abortivis immixtis + ciliata. 



