BIHANG TILL K. SV. VET.-AKAD. HANDL. BAND 28. AFD III. N:0 7. 127 



E. Rigida Lbg. 



H. dsedalum Stenstr. 



Stenstr. Värnil. Archier. p. 69. 



Bätfvils s:n: På en åkerren vid Sätra. Sparsamt. 

 H. rigidum Hn. 



H. rigidum Hn.. Scand. fl. ed. 1 sec. H. Dahlstedt, Bidr. III p. 226. — 

 H. rigidum Hn. a H. N. V: 6. — Lbg. Hier. Scand. exs. n. 76, p. p. 



Orsa: Orsa kyrkby vid järnvägsgrindarna. Spårs. 

 H. lineatum Almqu. 



stenstr., Värml. Archier. p. 72. 



RäftviJc: Lerdals backar; Orsa: nordväst om kyrkbyn på 

 sandig vägkant. Spårs. — måttl. 



H. decalvatum Dahlst. 



Herb. Hier. Scand. Cent. V n:is 81, 82; Cent. IX n:o 69 etc. 



f. atfenuatum n. f. 



En mycket smalbladig form, hvars nedre blad äro ut- 

 draget lansettlika med största bredden förlagd ofvan midten 

 och hvars öfriga, vanligen jämnbreda blad äro från basen 

 långsamt afsmalnande till en lång, helbräddad, hvass, n. syllik 

 spets. Bladtänderna äro små, regelbundet ställda, skilda af 

 nästan raka mellankanter, rakt utstående och klolikt krökta. 



Stjälken är ej sträf, saknar alldeles hår och glandier 

 samt är endast obetydligt stjärnhårig, men omedelbart under 

 holkarna äro korgskaften hvita af tätt, fint ludd. Genom 

 stjälkens beskaffenhet blir denna form sålunda lik H. linea- 

 ium Almqu., men de öfre braktéliknande bladen äro ej så 

 talrika och ej så omärkligt öfvergående i braktéer som hos 

 nämnda form. 



Holkarna påminna genom n. fullständig frånvaro af hår 

 och glandier ännu mer om H. lineatum; men de är större och 



