BIHANG TILL K. SV. VET.-AKAD. HANDL. BAND 28. AFD. III. N:0 7. 139 



e. m. värtlika, och pä de öfre korta skärformiga tänder. Dä 

 vidare bladkanten oftast är vågig, framträda särskildt på 

 pressade exemplar tänderna som oregelbundet hit och dit rik- 

 tade utskott från bladkanten. 



Vippan är i allmänhet mångblomstrig och sammansatt 

 af talrika, något tjocka, utspärrade, delvis småbladiga eller 

 fjälliga vippgrenar, af h vilka de nedre utgå från stjälkbladens 

 veck, och hvilka samtliga äro nära eller fullständigt utan 

 beklädnad af hår och endast äro måttligt stjärnhåriga. Själfva 

 korgskaften äro däremot upp under holken hvita af fint ludd, 

 som alldeles tvärt upphör vid den fullkomligt luddfria holk- 

 basen. 



De korta i outslaget tillstånd svarta holkarna äro myc- 

 ket karaktäristiska. Holkfjällen äro särdeles breda, men 

 korta, till formen jämförliga med dem hos H. anfractum Fr. 

 men ännu bredare, alla trubbiga; de yttre svarta äro ägg- 

 rundt aflånga eller t. o. m. äggrunda, tvärhuggna med fin 

 hvit tofs i spetsen; de inre äro mer lansettlika, på ryggen 

 svartgröna, mot kanterna med något blekare (dock mörkt 

 eller smutsigt grönt) bredt bälte, i spetsen omärkligt små- 

 håriga eller alldeles nakna. Alla fjällen, men särskildt de 

 yttre, hafva en beklädnad af enstaka tilltryckta korta hår 

 och mycket tätt hopade ytterst korta, mörka, tilltryckta 

 glandier, hos en del holkar dessutom ett mindre antal längre 

 och m. e. m. utstående glandier. 



Ligulerna äro vanligen rännformiga eller fullständigt rör- 

 formiga, växlande till sin längd samt hit och dit riktade; 

 inga eller ett fåtal tillnärmelsevis horisontalt utböjda. Om 

 de utbredas, befinnes kalatiet vara 20 — 30 mm. i diameter, i 

 de flesta fall mindre än 25. Stiften äro mörka, i motsats mot 

 förhållandet hos den snarlika och säkerligen närstående H. 

 scmiglohosum. 



De viktigaste skilj aktigheterna från sistnämnda form äro 

 eljest de smala, vågiga bladen, de glanslösa, tätt glandelhåriga 

 eller glandelprickade holkfjällen och formen af holken, som 

 pa vanligt sätt är hopdragen på midten. 



Orsa: Oljonsbyn och Stenbergsbyn på vägkanter och 

 steniga åkerrenar; vidare nordväst om Orsa kja^kby på gru- 

 sig och sandig jord. Måttl. — talr. 



