144 K. JOHANSSON, ARCHIERACIUMFLORAN I SILJANSTRAKTEN. 



ceolatiim acutmsciilum — acutiim attenuata, dentibus utrinque 

 vulgo 2 — 3 parvis — brevissimis obtusiusculis ± ungiiiculatis 

 (intermarginibvis fere rectis) infra medium paucidentata; su- 

 periora in bracteas abeiintia ± anguste ovato-lanceolata acuta, 

 prope basin + denticnlata v. seepe integerrima. 



Anthela paniculata viilgo sat oligocephala et parum com- 

 posita angnsta, ramis et pedicellis paulluliim patentibus longis 

 acladium (1 — )2 — 3 cm. longum snperantibus, ramo imo alte- 

 rove ex axillis foliorum summorum orto interdum aucta. Ra- 

 mi et pedicelli crassiuscnli epilosi sursum magis magisque 

 floccosi, sub involucro tomentelli — cano-tomentosi. 



Involucra brevia crassiuscula 5,5— 6, 5( — 7) mm. lata et 

 10 — 10,8 mm. longa, primo spliferica, deinde cylindrica, demum 

 + ovata a basi subtruncata sursum angustata, nigroviridia 

 ± fuscescentia. 



Squanm: eximie imbricatcie latee (c:a 1,5 mm.) floccis solitariis 

 adspersse, glandulis brevissimis cerinis v. aquosis sparsis — 

 densiusculis et pilis densis patentibus — subadpressis a basi 

 brevi nigra robusta in apicem longum crassiusculum albo- 

 vitreum protractis vestitee, apice subnudse v. inconspicue et 

 brevissime comulatce; exteriores + lataä ovato-oblongae apice 

 late rotundato-obtuscC — truncatse, intermedife rotundato-obtusée 

 superiores ± lanceolatfe obtusee v. subito in apicem obtusiu- 

 sculum contractfe. 



CaJathium luteum — lutescens radians 30 — 37 mm. latum. 

 Ligiiice apice glabrse. Stylus luteus. 



En tämligen lågväxt, men mångbladig sparsifolium-ioTva., 

 utmärkt habituellt genom bladens ljusa grönska och ringa här- 

 beklädnad. Endast de nedre, vid blomningstiden ofta alldeles 

 bortvissnade bladen hafva på båda sidorna strödda korta hår 

 samt i kanterna glesa cilier. Hos de närmaste bladen äro en- 

 dast på undersidans medelnerv enstaka hår till finnandes, och 

 det stora flertalet blad äro hårlösa, men så mycket mer stjärn- 

 håriga. Bladen hafva något större längd och tydligare tand- 

 ning än H. sparsifoliuni Lhg. Hier. Scand. exs. n:o 80, 



De stora brunaktigt gråsvarta holkarna äro karaktäris- 

 tiska genom sina tättsittande grofva, hvita, utstående eller del- 

 vis n. tilltryckta hår, som jämte strödda stjärnhår bidraga 

 att gifva holkfärgen en orent gråaktig anstrykning, ehuru 



