BIHANO TILL K. SV. VET.-AKAD. TIANDL. BAND 28. AFD. III. N:0 7. 145 



fjällen själfva äro mycket mörka. Holken synes vidare punk- 

 terad af strödda eller tätare, mycket korta, ljusa m. e. m. 

 tilltryckta glandier. Fjällen äro markeradt tegeilagda, breda 

 och ovanligt trubbiga; de yttre af äggrund eller äggrundt 

 aflang form äro rnndtrubbiga eller nästan tvärhuggna samt 

 i spetsen otydligt och kort småhåriga. De inre lansettlika 

 fjällen äro också i allmänhet rundtrubbiga, mindre ofta plcits- 

 ligt af smalnande i själfva spetsen. 



Liksom bladfärgen är blomfärgen ganska ljus, och stiftet 

 är gult, h varigenom denna form med lätthet skiljes frän den 

 i Stenstr. Värml. Archier. (pag. 65) beskrifna formen. 



Nära besläktad är säkerligen den i Dahlst. Herb. Hier. 

 Scand. Cent. IV n:o 84 utdelade formen, som dock genom 

 gröfre växt, rikare hårighet på örtståndet (äfven på holk- 

 skaften), mörkt stift m. m. är tydligt skild. 



Boda s:n: Silfver berget, Osmundsberget samt nedanför 

 fäbodarna vid Norra Ockran. Måttl. 



H. diminutiforme n. 



Tafl. XII. Fig. 38. 



Caidis 35 — 65 cm. altus firmus durus et strictus vel ad 

 nodos inferiores + geniculatus, 3 — 8-folius, basi intense pur- 

 pureo-violascens, ceterum viridis, inferne sparsim, medio rare 

 pilosus, vel usque a basi glaber, leviter stellatus, pil is abor- 

 tivis et tenuibus sparsis — densioribus paullulum scabriuscu- 

 lus vel magna parte prorsus leevis. 



Folia caulina crassiuscula Isevia nitentia saturate gramineo- 

 viridia, subtus pallidiora subprasina; inferiora efloccosa, sub- 

 tus rare — sparsim pilosa, ceterum glabra; superiora vulgo 

 epilosa utrinque leviter (v. levissime) stellata; omnia in mar- 

 ginibus scabriusculis et floccosis epilosa vel inferiora pilis sat 

 raris ciliata, nervö mediano utrinque nudo et glabro albido 

 ± glaucescente v. paullulum violascente. Folia infima 2 — 3 

 ( — 4) vulgo rosulatim congesta et persistentia in petiolum 

 brevem — brevissimum sensim attenuata; extima sat brevia 

 obovata — lingulato-oblonga rotundato-obtusa fere integerrima, 

 inferiora valde elongata oblanceolata — anguste lanceolata 

 obtusiuscula — acuta, dentibus parvis ± mucronseformibus 



10 



