8 JÖNSSON, FÅRGBESTÄMNINGAR FOR SKILDA VÄXTFORMER. 



anbragtes i stället en kapilläröppning å glashylsans öfre 

 yta, nära intill hylsans gröfre ända; genom denna öppning 

 skedde då ifyllningen medelst derför konstruerad kautschuk- 

 slang. Denna sistnämnda förändring visade sig dock af 

 flera skäl mindre ändamålsenlig, hvarför densamma snart 

 öfvergafs. 



Dels i följd af jemförelsevätskans obeständighet, dels på 

 grund af de tidsödande och besvärliga manipulationerna vid 

 färgbestämningarne med Gower's och Fleischl's apparater 

 ersattes dessa senare af andra för sådant ändamål särdeles 

 användbara, med särskilda nummer betecknade färgskalor för 

 garn, införda uti en af firman Johansson Mark & C:o i 

 Göteborg för färgerier afsedd bok, på hvilka bifogade af- 

 bildningar lemna ett prof. Den hämometriska försöksme- 

 toden öfvergafs dock ej helt utan tillämpades städse såsom 

 kontroll vid sidan om jemförelseförsöken med garnskalorna. 

 Dessa senare voro synnerligen brukbara, ej minst på grund 

 af sin lätthandterlighet, sin beständighet ■ — under förutsätt- 

 ning att de ej utsättas för ljus mera än som nödigt är — 

 samt sina väl markerade och väl träffade färggraderingar. 

 Vi blifva senare i tillfälle att taga närmare kännedom om 

 de färgtyper, som företrädesvis kommo till användning. 

 Anmärkas bör, att vid färgbestämningarne öfver hufvud så 

 vidt möjligt samma eller likartade belysningsförhållanden 

 voro rådande.'-) 



För att ytterligare pröfva och kontrollera de färgbestäm- 

 ningar, som utförts, har jag slutligen begagnat mig af La- 

 couture's välbekanta och efter alla konstens och vetenskapens 

 regler sammanstälda och sammanförda färgskalor och gruppe- 

 ringar. Särskildt hafva de gröna, gula och gröna färgerna 

 och färgsammanställningarna härvid kommit i betraktande.^) 



') Naturligtvis förutsätta alla dessa observationer ett normalt, för färger 

 ocli färgnyanser särskildt känsligt öga. Lika naturligt är att längre tids fort- 

 satt öfning i betydlig grad skärper iakttagelseförmågan i detta hänseende. 



-) SaccardÖ har, som väl kändt är, i sin Chroniotaxia (Chromotaxia sen. 

 nomenclator colorum, 1891) sökt genomföra en bestämd namnbeteckning på 

 de färger, som inom växt- och djurriket kunna ifrågakomma vid den vanliga 

 artbeskrifningen. Så förtjenstfull denna namnfixering än är för uppgifvet 

 ändamål lämpar den sig på intet sätt för här afsedda undersökningar. Den 

 räcker på långt när ej till för alla de nyanseringar i grönt, gult o. s. v., 

 som kunna ifrågasättas vid sådana färgbestämningar som dessa här afhand- 

 lade. 



*) Lacouture, Charles, Répertoire Chromatique, Paris, 1890. 



