BIHANG TILL K. SV. VET.-AKAD. HANDL. BAND 28. AFD. III. N:0 8. 15 



skola hålla oss till sådana växarters blad, hvilka på ett mera 

 iögonfallande sätt utmärka sig i berördt afseende. 



Vi framdraga nr samlingen i främsta rummet en re- 

 presentant för våra träd, Fagus silvafica. Fagus hör till de 

 träd, hvilkas blad utveckla sig jeraförelsevis tidigt på våren 

 och bibehålla sig tämligen långt fram på hösten. Som be- 

 kant äro bokbladen till en början siden artadt ljusgröna; 

 efter en tid öfvergår denna lena, tilltalande färg dock uti 

 en mörkare glansig, hvarvid bladen samtidigt bli hårda och 

 fasta. Denna omvandling försiggår hastigt nog. För öfrigt 

 har bokbladet en förhållandevis lång utvecklingstid, hvilket 

 äfvenledes bestyrkes af klorofyllets färgförändring under 

 samma utveckling. 



Första klorofyllbestämningen gjordes den 5 maj 1897, då 

 bladen nyss sluppit fria ut ur knoppen på det trädindivid, 

 som lemnade försöksmaterial för hela tiden. Andra bestäm- 

 ningen skedde den 17 samma månad, och upprepades under- 

 sökningarne derefter med vissa mellantider under sommarens 

 lopp. Sista bestämningen företogs i slutet af september må- 

 nad 1897. 



Följa vi gången af den färgförändring, som klorofyll- 

 extraktet under dessa återkommande bestämningar undergår, 

 finna vi, att då första lösningen ledde oss in på ljusaste mo- 

 difikation af brunt oliv, öfvergick färgskiftningen i första 

 hand på mellanfärger af oliv, för att sedan slå in på den 

 vingröna och slutligen på den gulgröna färgskalan. I slu- 

 tet af juni och i början af juli stod färgstyrkan vid N:o 797 

 i det gulgröna fältet, och i augusti tycktes maximum vara 

 uppnådd med N:o 801 i samma färgfält. Undersökning i 

 medio af september vittnade tydligen om återgång i färg- 

 styrka, alldenstund denna fallit ned till N:o 797. Ett ännu 

 senare försök angaf lägsta graden i gulgrönt eller N:o 794, 

 med svag känning af bronce. 



Vid separering erhölls samma färgförändringsprocedur 

 med hänsyn till den gröna lösningen med den skilnad, som 

 vi förut påpekat, att färgtonen var djupare och fylligare. 

 Den gula lösningen åter undergick förändring från svagare 

 orange (N:o 829, 830) till svagaste oliv eller gul myrtenfärg 

 (N:o 874). Maximum för de båda färgkomponenterna samman- 

 falla emellertid med maximum för den ursprungliga klorofyll- 

 vätskan, d. v. s. inträfi'ade under förra hälften af augusti månad. 



