24 JÖNSSON, FÄRGBESTÄMNINGAR FÖR SKILDA VÄXTFORMER. 



mnm och kloroplasternas regressiva storleks- och färgför- 

 hållanden bekräfta till fullo motsvarigheten till den af oss 

 påpekade afmattningen i klorofyllfärg, som femte och sjette 

 årets bladextrakter förete. 



Alla öfriga undersökningar af vintergröna blad gåfvo lik- 

 nande resultat. En längre tid fortgående inre organisering 

 har ständigt konstaterats, ibland begränsad till början af 

 följande år, ibland utsträckt längre fram i tiden. Vi nämna^ 

 här arter af slägtena Ilex, Mahonia, Pinus, Vaccinium^ 

 Rhododendron, Pachysandra, Veronica samt Prunus Laiiro- 

 cerasus m. fl. 



Vända vi oss till våra örtartade växter, hvilka äro 

 enåriga, är klart att tillväxt och aftyningsprocess måste 

 afslutas inom förloppet af en jemförelsevis betydligt kortare 

 tid. Men denna relativt kortare tid kan vara af längre eller 

 kortare varaktighet, ehuru dock i regeln kortare än för trä- 

 dens blad. Vi gjorde vid klorofyllbestämningarne en erfaren- 

 het, som också angaf detta och vi anförde bland andra såsom 

 speciella exempel härpå blad af monokotyler och af alpväxter. 

 Den anatomiska undersökningen betygar öfverensstämmelsen i 

 inre väfnadsutbildning och klorofyllfärgens gradvisa tillväxt 

 och derpä följande aftagande hos samma växter. 



Vi utpekade tvenne så pass förvandta former som Daphne 

 Mezereum och D. alpimim för att visa, hurusom klorofyllets 

 intensitet och färgkurva kunde vara temligen difFerent hos 

 närstående former. Vår inblick i de båda nämnda växternas 

 bladbyggnad och uti kloroplasternas förhållande inom cellen, 

 qvantitativt och qvalitativt, ger oss ytterligare bevis för 

 allmängiltigheten af de anmärkningar om öfverensstämmelse 

 mellan utveckling och klorofyllstyrka inom bladet, hvartill 

 vi sågo oss befogade i fråga om Fagus, Biixus m. fl. 



Att öfverensstämmelsen i berördt afseende äfven träffar 

 rödfärgade och normalt gröna blad af t. ex. Fagus silvatica 

 m. fl. äfvensom panacherade och gröna bladformer och de 

 färgade vårformerna och vanligt gröna, derom hafva vi re- 

 dan öfvertygats af såväl Hassak's som Zimmermann's synner- 

 ligen fullständiga anatomiska undersökningar. Egna om- 

 fattande studier bekräfta till väsentlig del nämnda författares 

 anförda fakta. Differentieringen och utbildningen af de 

 olika väfnadernas celler och specielt mesofyllets element ske 

 alltid senare och äro alltid utsträckta till längre tid för de 



