26 JÖNSSON, FÄRGBESTÄMNINGAR FÖR SKILDA VÄXTFORMER. 



färgade hos blad med stark klorofyllfärg samt svaga och 

 till antal färre hos klorofyllfattigare växtarter. 



För öfrigt ådagalägga studier i denna riktning med all 

 bestämdhet, att kloroplaster i allmänhet blifva större, när 

 deras antal i mera afsevärd grad minskas; understundom 

 möta oss riktiga jätteformer. ^) Full ersättning i klorofyll- 

 styrka lemnas emellertid ej härmed, såsom förut anförda 

 lösningars färgnyanser i dylika fall utvisat. Naturligtvis 

 hindrar detta ej, att hvarje sådan jättekloroplast för sig 

 ■eger en viss till storleken svarande klorofyllintensitet och 

 halt; deroni vet man dock intet. Anmärkas bör emellertid, 

 då detta kan hafva sitt bestämda intresse äfvensom betydelse 

 i här berördt afseende, att dylika till sin storlek markerade 

 kloroplaster höra hemma i palissadceller och andra med dem 

 jemförliga assimilationsceller, medan öfriga kloroplaster i 

 bladväfnaden kunna vara många gånger mindre. 



Bestämning af torrsubstans, aska och förbränne- 

 liga ämnen hos de undersökta bladen. 



De torkningsförsök vid 100 C. — 110° C, som anstalts för 

 att möjligen erhålla ytterligare hållpunkter för bedömandet 

 af de kolorimetriska bestämningarne få ej tillmätas för stor 

 betydelse; detsamma gäller äfven om askhalt och organisk 

 substans. Först och främst måste vi ihågkomma, att torr- 

 substans och halt af organiska ämnen ej alltid utgöra ut- 

 trycket för intensiteten af kloroplasternas näringsberedning. 

 Enkannerligen gäller detta om bladens yngre utvecklings- 

 stadier, då näring kan tillföras och verkligen tillföres från 

 annat håll. Först då kan en sådan sammanlikning göras, 

 när bladet är helt hänvisad till sjelfverksamhet. Men äfven 

 under sådana förhållanden torde jemf öreisen te sig vansklig; 



') Jönsson, B., Zur Kenntn. d. anat. Baues d. Blattes (Act. reg. physogr. 

 Lund., Ib96. ny följd Bd. 7): Rikli, M., Beitr. z. vergl. Anat. d. Cyperac. 

 (Pringsh. Jahrb., 1895); Warming, E.. Halofvtstudier (Kongl. Dansk. Vidensk. 

 Selsk., 6 rekke, 1897). 



