BIHANG TILL K. SV. VET.-AKAD. HANDL. BAND 28. AFD. III. N:0 8. 29 



ställer sig för resten i detta nu ännu svårlösligare, då stärkelse- 

 bildningen ej är att uppfatta såsom enbart förmedlad af de 

 gröna plastiderna^) och näringsberedningen ej ensamt åtmin- 

 stone ligger hos klorofyllet. Bortse vi emellertid från dessa 

 spörsmål är det å andra sidan ganska säkert, att en lösning 

 ur en viss klorofyllförande väfnad motsvarar den med assi- 

 milationen förenade lifsverksamheten inom samma väfnad. 

 Vi hafva uti klorofyllösningen en slags värdemätare för bla- 

 dets assimilerande förmåga. Genom densamma erfara vi, 

 hurusom vissa blad hafva en längre utvecklingsperiod än 

 andra. Den visar, att tvenne närstående arter af samma 

 slägte kunna vara ganska olika hvarandra i detta afseende, 

 liksom att blad pä olika utvecklingsstadier och från skilda 

 växtlokaler äro afgjordt skiljaktiga. Former af en och samma 

 art ställa sig olika, allteftersom de på grund af yttre eller 

 inre lifs betingelser äro starkare eller svagare utrustade. Skilj- 

 aktigheter spåras också under vexlingar i yttre existensvil- 

 kor, äfven om de ej alltid låta skarpt markera sig. 



Vi få emellertid ej glömma, att de enskilda kloroplasterna, 

 tänkta hvar för sig, kunna ega och i verkligheten ega en 

 specifik energi, som kan vara olika till och med inom nära 

 hvarandra liggande celler och cellväfnader och kan tänkas 

 vara större i en på kloroplaster fattigare än i en på samma 

 kroppar rik cellväfnad. Vi hänvisa till differensen mellan 

 palissad- och svampväfnadens kloroplaster; vi erinra om skill- 

 naden i färgintensitet och ibland i storlek hos kloroplaster i 

 assimilationsparenkymet hos t. ex. en Fagtis, en Peperomin, 

 en Cyperacé och många andra. Olikheten sträcker sig helt 

 visst äfven till kloroplaster hos växtformer, som kunde tyckas 

 vara lika i detta fall och vi kunna ej med Haberlandt nöja 

 oss med en enkel räkneoperation för att få frågan löst. Den 

 under mikroskopet tydligt synliga olika grönfärgningen vitt- 

 nar tydligt nog härom och den skulle också kunna direkt 

 påvisas, om det vore möjligt att extrahera kloroplasterna 

 hvar och en för sig. Vi må slutligen ej förgäta, att samma 

 kloroplast kan under omständigheter variera i detta hänseende. 



Trots allt detta torde de vunna försöksresultaten tydligt 

 visa, att vi i det kolorimetriska förfaringssättet ega en åskåd- 

 lig och lätt utförbar metod att bestämma den assimila- 



M WiNKLER, H., Unters. lib. d. Stärkebildung in d. verschiedenart, Cliro- 

 matophoren (Pringsh. Jahrb., Bd. XXXII, 1898). 



