30 JÖNSSON, FÄRGBESTÄMNINGAR FÖR SKILDA VÄXTFORMER. 



toriska energi, som ligger uttalad uti en bestämd väfnads- 

 qvantitet. Den olika energien låter sig påvisas ej blott uti 

 den ursprungliga klorofyllösningen utan spåras äfven uti 

 arten af de råklorofyllet komponerande färgämnena, framför- 

 allt det gula. Visst är det sannt, att råklorofyllet ej är 

 helt omängdt och att de båda färgkomponenterna ej äro full- 

 ständigt skilj da åt i), men detta inverkar ej i det stora hela 

 på den oafvisliga och tydliga lagbundenheten, som betecknar 

 de of van af oss behandlade färgändringar. Huru sjelfva för- 

 ändringen från en färgskala till en annan skall förklaras 

 lemnas här derhän. Kommande makro- och mikrokemiska 

 undersökningar hafva att utreda dessa förhållanden liksom 

 kemien måste klargöra den egendomliga vexlingen i de gula 

 färgämnenas färgnyanser. Vi finna ej heller någon särskild 

 anledning att ingå på frågan om det genetiska sambandet 

 mellan den gula och den gröna färgen i klorofyllet. Nekas 

 kan emellertid ej, att mycket talar för att de gula färgäm- 

 nena äro föregångare till de gröna; ej minst häntyder härpå 

 den minskning i gult, som åtföljer stegringen i grönt och 

 som utan undantag återkommer vid hvarje fortlöpande färg- 

 lösningsserie. 



M MONTEVERDE. 1. C. 



Trvckt den 18 oktober 1902. 



