BIHANG TILL K. SV. VET.-AKAD. HANDL. BAND 28 AFD. III. N:0 9. 17 



bergska systemet återupptagits, ett system, som, med igno- 

 rerande af alla historiska forskningar och i strid mot de af 

 Linné och E. Fries hyllade principerna, sökt tillvälla sig 

 den själf tagna rätten att efter behag förändra vara svenska 

 växtnamn, äfven de mest uråldriga och dyrbara. Dessa 

 namn äro dock ingen smaksak. 



1894 utgaf Kgl. Landtbruksstyrelsen sin »normalför- 

 teckning» öfver svenska växtnamn. Då arbetet är under- 

 kastadt en utförlig kritik i följande af delning af föreliggande 

 uppsats, kan det på detta ställe behandlas helt kort. En- 

 dast ett par frågor må här vidröras. Det torde da först 

 och främst böra framhållas, att förslaget till denna »normal- 

 förteckning» icke gillats af Vetenskapsakademien, dit det i 

 enlighet med K. Maj:ts föreskrift blifvit remitteradt. Jag 

 nöjer mig här med konstaterandet af själfva faktum, hvilket 

 icke framgår af förordet i arbetet, enligt hvilket man snarare 

 kunde tro, att Akademien godkänt förslaget. 



Detta var ett upplifvande af det gamla Liljebladska 

 misslyckade försöket att tillämpa den binära nomenklaturen 

 på de svenska växtnamnen. Då det sista i artnamnet in- 

 gående ordet samtidigt skulle beteckna släktnamnet, t. ex. 

 -klöfver i Rödklöfver, har det för systemets genomförande 

 varit nödvändigt att i de flesta fall utesluta sådana, ofta 

 återkommande ändelseord som -ört, -gräs, -blomma, -rot och 

 ofta nybilda namnen på de växter, i hvilkas hittills bruk- 

 liga namn dessa ändelseord ingått. Så har äfven till stor 

 del måst ske med de namn, där en annan gemensam ändelse 

 ingått, t. ex. -arv, -ros o. s. v., hvaraf följden har blifvit, att 

 en mycket stor mängd af våra uråldriga och dyrbaraste 

 växtnamn, till trots för att de gillats af Linné, Wahlenberg, 

 E. Fries och andra botaniska auktoriteter, utan vidare för- 

 kastats och ersatts af andra af mycket tvifvelaktigt värde. 

 Men då vederbörande icke vågat förkasta alla namn, som 

 bryta mot »systemets» grundregler, har detta i alla fall icke 

 kunnat genomföras, och resultatet af det hela har därför 

 blifvit en oreda värre än någonsin tillförene. 



En synpunkt väl värd att härvid diskutera är att 

 »normalförteckningen» säges vara »fastställd att användas 

 vid undervisningen vid de med statsmedel understödda landt- 

 bruksskolor och landtmannaskolor äfvensom vid de med under- 

 stöd af statsmedel inrättade frökontrollanstalter». Att en 



2 



