28 A. G. NATHORST, SVENSKA VÄXTNAMN. 



uamn »Hvitrot», allt för att fastslå Landtbruksstyrelsens 

 »Åker-kvicka» — ett försök, som enligt talarens tro näppe- 

 ligen komme att lyckas, men, därest det verkligen lyckas, 

 ej syntes kunna räknas som en afsevärd vinst. ^ 



I ett senare, med anledning af en af landtbruksinspektören 

 Lyttkens i Stockholms Dagblad för den 13 no v. 1894 införd 

 artikel, i samma tidning offentliggjordt genmäle framhåller 

 professor Eriksson ytterligare, att man svårligen haft skäl på- 

 stå, att för frökontrollanstalterua saknats ledning vid använ- 

 dande af svenska växtnamn. ;;Oeh jag kan i det anförda ej se 

 annat än ett stöd för den åsikt jag uttalat, att något behof af 

 en fastställd normalförteckning, däri större delen af den in- 

 hemska fanerogamflorans svenska namn fått undergå en alltför 

 sträng revision och många af dem omdanats efter ett nytt 

 system, som skulle kunna kallas det binära sammanskrif- 

 ningssystemet — att något sådant behof i verkligheten ej 

 förelegat» (Stockholms Dagblad den 20 nov. 1894). 



Det lönar sig naturligtvis f()ga numera, sedan Landt- 

 l)ruksstyrelsen »fastställt- sin »normalförteckniug», att orda 

 därom, huruvida denna varit af behofvet påkallad eller ej. 

 Men jag kan för min del ej annat än gifva professor Eriks- 

 son rätt, och i aJla händelser hade fastställandet af ett par 

 hundratal artnamn för det afsedda ändamålet varit mer än 

 nog. Man har också svårt att tro, att Landtbruksstyrelsen 

 i sin skrif velse till K. Maj:t ursprungligen kunnat af se ett 

 så vidlyftigt arbete som den utgifna »normalförteckningen», 

 hvilken ej blott upptager bortåt 880 arter, utan på samma 

 gång vill införa en ny namngifningsmetod, genom hvilken 

 växternas gamla och häfdvunna namn i mångtaliga fall måste 

 gifvas till spillo. Det hade onekligen varit mycket bättre, 

 om vederbörande inskränkt sig till att, i enlighet med E. Fries' 

 af Svenska Akademien utgifna ordbok, meddela de svenska 

 namn pä gagn- och skade-växter, som för landtbriikaren äro 

 af särskildt intresse. Nu ser det ut, som hade man velat 

 begagna sig af tillfället att insmuggla det Liljeblad-Billberg- 

 Laurellska systemet för så många växter som möjligt. 



För att fullständiga öfversikten af de recensioner, som 

 af »normalförteckningen» framkallats, må här äfven omnämnas 

 en anmälan i Göteborgs Handels- och Sjöfarts-Tidning (för 



Stockholms Dagblad (Stockholmaupplagan) för den 9 nov. 1894. 



