32 A. . G. NATHORST, SVENSKA VÄXTNAMN. 



Därtill komma vidare de »öfverflyttade» och såsom släkt- 

 namn likaledes nya: Brågon (Vägtorn), Bränna (Backbränna), 

 Dåda (Korndådra), Dora (Grådådra), Hvina (Sötgräs), Möja 

 (Grodnate), Nejde (Hönsbet), Safver^ (Harmynta), Skälle- 

 (Hvitlöksört), Spiron (Ekorrbär), Syrling (Harsyra), Vera 

 (Ängsruta), Via (Knägräs), Vändia (Vårsallat). Och hit må 

 väl äfven räknas de för släktet och arten gemensamma nam- 

 nen: Blomsäfja (Blomvass), Fifvelklubba (Klubbfibla), Gull- 

 risp (Guldris), Hässle (Hässlebrodd), Skela (Skelört), Snok- 

 bittra (Bittermjölke), Valldyna (Vallkrasse), Valbrudd (Strand- 

 lilja). 



Det är ju en rätt afsevärd förteckning, de inom parentes 

 anförda namnen^ frän och med sid. 30, h vilka utan vidare 

 förkastats. Det vill med andra ord säga, att vid pass en 

 fjärdedel af hela vår floras sedan länge använda, af 

 E. Fries och C. Hartnian godkända, lämpliga släkt- 

 namn hafva nu blifvit undertryckta^ och ersatta med 

 de ofvan anförda, af hvilka flertalet äro af den beskaffenhet, 

 att ingen, utan att därom särskildt upplysas, kan ana att 

 de afse växter. Betänker man vidare, att många af dessa 

 släkten äro representerade genom två eller flere arter, hvilkas 

 namn följaktligen äfven måst förändras, så bör det för en 

 hvar blifva klart, huru hänsynslöst man i »normalförteck- 

 ningen) gått till väga, och detta utan att man, såsom nedan 

 skall visas, ändock lyckats genomföra det »system», till för- 

 mån för hvilket alla dessa alltigenom obefogade förändringar 

 blifvit företagna. 



' Såsom bekant namnet på Satureja hortensis, som äfven kallas Kyndel, 

 hvarför Safver »öfverflyttats» till Calmnintha, som redan har ett svenskt namn- 

 Harmynta. I Skånes flora (andra upplagan) af Lilja upptages Safver såsom 

 svenskt släktnamn för Satureja. 



^ Alliaria. Men användes redan af Linné såsom svenskt namn på 

 Melampyrum arvense. 



^ I verkligheten är antalet ännu något större, ty några af Liljeblad 

 upptagna men sedan förkastade namn, som i »normalförteckningen» användts, 

 äro här icke medräknade. 



* I en uppsats i Nordisk tidskrift för år 1902 om »Ordens död> talar 

 professor A. Noreen om den »bråda död», som stundom kan drabba ord, bland 

 annat genom vederbörandes maktspråk. Dylika dödsfall genom »afsiktligt 

 mords, såsom förf. uttrycker sig, säger han dock vara »i det stora hela säll- 

 synta och något gammalmodiga». iNormalförteckningen» begår dylika »mord» 

 i hundratal och gör sig sålunda skvldig till verkliga »massmord». 



