34 A. G. NATHOKST, SVENSKA VlXTNAMN. 



piivpurea (Fingerhatt) nöja sig med enbart latinska namn. 

 Medan Beseda odorafa tillägges »normalförteckningens» namn 

 Luktreseda, får llyosotis palustris intet svenskt namn, och 

 medan Fapaver sonmiferum har det svenska namnet Opie- 

 vallmo, får Papaver alpimim bli utan o. s. v. Dessa äro 

 endast få exempel bland många på de inkonsekvenser, till 

 hvilka Landtbruksstyrelsen allt fortfarande i sina skrifter 

 gör sig skyldig, och då man ser det stora antal arter, som 

 upptagas under enbart latinska namn, ehuru svenska namn 

 finnas, måste man med professor Eriksson fråga, om verkligen 

 något behof af svenska namn för frökontrollanstalterna före- 

 legat. På sidan 407 upptagas våra båda Björkarter, JBehila 

 odorata och verrucosa, men de erhålla ett och samma svenska 

 namn Björk, i stället för Glasbjörk och Masurbjörk respek- 

 tive. På samma sätt benämnas både Larix sihirica och L. 

 europaea rätt och slätt Lärk (»normalförteckningens» benäm- 

 ning på Lärkträd). Granen upptages fortfarande under det 

 fullkomligt oriktiga namnet Ahies excelsa, här sä mycket mera 

 vilseledande, som släktena Picea och Ähies hållas skilda i fråga 

 om andra arter. I tabellerna sid. 418 — 420 kallas Baldersbrå 

 Matricaria inodora; i st. f. »normalförteckningens» Tripleuro- 

 spermum modorum, men det är väl blott att anse såsom en 

 (visserligen svårförklarlig) »lapsus», då i samma tabell på 

 alla tre sidorna såsom kolumnrubrik upptages »Ryssgubbe, 

 Raphaniis raplianistrnm>\ Och då man ej vet, hvilketdera 

 namnet, som är felskrifning (Ryssgubbe är ju namnet på 

 Bunias oriental/s), så blir kolumnen i fråga betydelselös. 



I Landtbruksstyrelsens meddelande n:r 6 år 1901, inne- 

 hållande historiska och statistiska anteckningar om de kemiska 

 stationerna och frökontrollanstalterna i Sverige af A. Lyttkens, 

 möter oss ett alldeles nytt svenskt namn för Bannnculus 

 rex^ens. Artens namn hos Liljeblad är Krypranunkel, hos 

 Nyman Krypmöja, hos Lilja Refranunkel, hos E. Fries Refvigt 

 Solöga. Landtbruksstyrelsen »fastställde» Liljas namn Ref- 

 ranunkel (fastän Liljeblads har prioritet), men det oaktadt går 

 växten nu i dess eget meddelande under det nybildade namnet 

 Refsola! Hvad tjänar det till att »fastställa» namn, om man 

 ej själf respekterar dem? 



