02 A. G. NATHORST, SVENSKA VÄXTNAMN. 



Man kan härvid tänka sig sådana vändningar som föl- 

 jande: 



Kreaturens bete var dåligt, ty på den sandiga marken 

 växte blott sparsamma grässtrån jämte ludd ocli något fjun, 

 medan den sankare marken till större delen var bevuxen med 

 dun. Vipans ungar, som ännu voro betäckta med dun, gömde 

 sig bland dunet i kärret. Marken var våt af dagg, som 

 isynnerhet glänste på daggens blad. På stranden växte rocka, 

 och därbredvid låg en död, af vågorna uppkastad rocka. 



Oförställd vid de nya benämiiingariie. 



Om det, att uppkalla växter med nya namn, identiska med 

 sådana, som redan beteckna andra föremål, måste anses såsom 

 bevis pä oförstånd, ådagalägges sådant än mera genom andra 

 af de nybildade namnen. Här erinra vi till en början om 

 det redan omordade Fela, bedröfligt i åminnelse, samt vidare 

 därom, att Carex GoodenougJdi, uppkallad efter en bekant 

 Car^^r-kännare, i »normalförteckningen» erhåller benämningen 

 Hundstarr. Drosera, som vanligen kallas Sileshår, erhåller i 

 »normalförteckningen» släktnamnet Dagg, och Dr. longifoUa 

 artnamnet Mariedagg. Medan man kan förstå ett sådant 

 namn som Marie tårar, hvarmed släktet på sina ställen be- 

 tecknas, är Mariedagg däremot alldeles meningslöst. Men 

 kronan på verket sätter »normalförteckningen» med sin be- 

 nämning Marieorkis för Orchis maculata, hvilken, då man vet 

 hvad Orchis betyder, innebär en contradictio in adjecto, som 

 är rent af befängd! 



Brott mot prioritetslagarne. 



Vid den diskussion öfver »normalförteckningen», som hölls 

 inför Botaniska sällskapet i Stockholm, uttalade rektor S. 

 Almquist, att sagda förteckning »ginge hänsynslöst till väga — 

 bland annat äfven däri, att den väsentligen åsidosatte prio- 

 ritetshänsyn — allt för det binära systemet», och äfven ad- 

 junkten T. O. B. N. Krok »klandrade, att man åsidosatt 

 föregångares arbete på området». (Stockholms Dagblad, den 

 9 nov. 1894). Härpå svarar landtbruksinspektören A. Lytt- 



