BIHANG TILL K. SV. VET.-AKAD. HANDL. BAND 28. AFD. III. N:0 *.). »i? 



Till förtydligande af ofvanstäende må följande exempel 

 anföras. l:o): 



Potatissläktet [Solauum L.). 

 Potatis {S. tuherosum L.). 

 Nattskatta {S. nigrum L.). 

 Kvesved (H. Dulcamara L.). 

 Här är Potatis så ojämförligt viktigare än de öfriga 

 arterna, att det påtagligen vore oriktigt att u]>pkalla släktet 

 efter någon af dem. I andra fall, då ingen särskild art i ena 

 eller andra afseendet utmärker sig framför de öfriga, kan man 

 ju blifva tveksam om hvilkens namn, som i släktet bör ingå, 

 hvarvid dock må anmärkas, att detta är af underordnad vikt. 

 För att använda det förut anförda exemplet i fråga om Rönn 

 och Oxel, kan ju saken vara likgiltig, men då Rönnen är den 

 allmännaste arten, torde Rönnsläktet vara att föredraga. 



2:o). Här finnes redan ett gemensamt släktnamn, som icke 

 ingår i något af artnamnen: 



Ribssläktet {Ilihes L.). 

 Måbär {11. alpimim L.). 

 Svarta vinbär (R. nigrum L.). 

 Röda vinbär (R. ruhrum L.). 

 Krusbär {R. Grossularia L.). 

 3:o). I detta fall ingår det gemensamma släktnamnet såsom 

 slutord i alla artnamnen: 



Sippsläktet {Anemone L.). 

 Bläsippa (Ä. hcpatica L.). 

 Hvitsippa (A. ncmorosa L.). 

 Gulsippa (A. ranunculoidcs />.). 

 Utbryter man Hcpatica såsom ett eget släkte, så bibe- 

 håller arten naturligtvis fortfarande sitt svenska namn, och 

 man skrifver då 



Blåsippesläktet (Hcpatica Dill.). 

 Blåsippa (]f. nohilis Schreb.). 

 Några vidare exempel torde ej behöfva anföras. Det 

 må dock anmärkas, att när man redan har sädana samman- 

 satta släktnamn, hvilkas slutord bortfalla hos artnamnen, 

 t. ex. Kampegräs, med artnamnen Angskam])e, Fjällkampe 

 o. s. v., så bildas släktnamnet ej af slutordet i artnamnen, 

 utan af det redan befintliga släktnamnet i förening med 

 -släktet. Det bör sålunda heta Kampegrässläktet, ej 

 Kampesläktet. 



