Under de 20 år, som förflutit, sedan L. Roussin upptäckte 
de egendomliga föreningar af qväfoxid, svafvel och jern, åt 
hvilka han gaf benämningen »MNitrosuljfures doubles de fer»"), 
hafva endast trenne till denna grupp hörande kroppar blifvit 
med någorlunda visshet kända, ehuru redan inom detta in- 
skränkta område serdeles skiljaktiga åsigter gjort sig gällande, 
ej blott i afseende på den verkliga inre byggnaden, utan redan 
sjelfva den procentiska sammansättningen. Att så blifvit för- 
hållandet torde snarast böra tillskrifvas de stora svårigheter, 
som äro förknippade med såväl framställningen som analysen 
af dessa ovanliga salter. 
Å andra sidan har man ej kunnat förbise den vigtiga plats 
dessa föreningar af rent oorganisk natur intaga vid sidan af 
ferrocyan- och ferricyan- samt framför allt nitroprussid-förenin- 
garne, på hvilkas omisskänliga förvandtskap redan RoUsSIN 
fäster uppmärksamheten med framkastande af den hypotesen, 
»att svafvel i nitrosulfures doubles de fer spelar samma rol 
som cyan i nitroprussidföreningarnep». 
Tyvärr visade sig snart sjelfva grunden för en sådan hy- 
potes föga tillförlitlig, då de af Dr PORZCZINSKY i Odessa?) 
framlagda rön väl i åtskilliga fall öfverensstämde med Roussins 
uppgifter, men deremot i flera vigtiga omständigheter, bland 
annat den empiriska sammansättningen af det enda salt, som 
utgjort föremål för bådas analys, erbjödo de betänkligaste af- 
vikelser, på grund hvaraf Porzcezinsky uppställde helt andra 
formler, närmast erinrande om vanliga svafvelsalter, hvilkas 
enda egendomlighet skulle vara halten af qväfoxid; jernets 
förekomst på sådant sätt att det med vanliga medel ej kunde 
upptäckas — en serdeles utmärkande karakter för dessa salter —- 
lemnades genom Porzezinskys formler alldeles oförklarad. 
1) Annales de Chimie et de Physique LII, 285. 
2) Annalen der Chemie und Pharmacie CXXV, 302. 
