BIHANG TILL K. SV. VET.-AKAD. HANDL. BAND 95. N:0 2. dj 
Vid afslutandet af redogörelsen för mina föregående ar- 
beten hade jag redan framhållit nödvändigheten af mera om- 
fattande undersökningar inom ett vidsträcktare område än de 
tre salter, som hittils blifvit kända. Då på analytisk väg föga 
syntes vara att hemta, vände jag mig till de af Roussin upp- 
gifna sönderdelningsprodukter och häribland företrädesvis de 
som uppkomma genom en syras inverkan på något af alkali- 
salterna. Snart erhöll jag också helt oväntade reaktioner, hvilka 
syntes öppna en ny väg att komma till insigt i dessa före- 
ningars konstitution. 
Enligt Porzezinskys uppgift skulle ur Nitroschwefeleisen- 
saures Schwefelkalium vid tillsats af utspädd syra återbildas 
det ursprungliga saltet, en reaktion, som vid mina föregående 
försök varit omöjlig att erhålla, ithy att en gulröd fällning 
dervid alltid uppkommit. För att ej lemna någon utväg opröf- 
vad, upprepade jag nu försöken med en oupphörligt alltmera 
utspädd syra och lyckades slutligen vid utspädning till ungefär 
en tjugofemtedel framkalla Porzczinskys reaktion; ingen fäll- 
ning förmärktes, men vätskans färg mörknade och blef efter 
neutralisering slutligen mörkbrun; vid afdunstning erhöllos 
svarta kristaller, hvilka i form, löslighet i vatten och alkohol, 
känslighet för eterångor o. s. v. fullkomligt liknade det ur- 
sprungliga saltet. ”Tvenne bestämningar af jernhalten, efter 
saltets rening genom omkristallisering på vanligt sätt genom 
att utdraga med alkohol, afdunsta och lösa 1 vatten, gåfvo 
följande resultater: 
Amnal. 1. Ur 0,6710 gr. erhölls 0,3725 gr. FeO; motsvarande 
| 38,86 4 Fe. 
AA BD RÖGSSS » 0.3646 >» » motsvarande 
38,90 24 Fe. 
Medium är 38,88 «» Fe. 
Det ursprungliga saltet, Nitrososvafveljern, innehåller 38,70 24 Fe. 
Om också denna sönderdelning af kaliumsaltet i viss mån 
bekräftade min för detta salt förslagsvis uppställda formel 
(se ofvan) såsom ett dubbelsalt af det ursprungliga och en ny 
kaliumhaltig kropp, blef det så mycket svårare att förklara 
den olika inverkan af en högst utspädd syra och en i vanlig 
mening utspädd syra, då vid tillsatsen af denna sednare alltid 
erhölls en gulbrun, olöslig fällning. Syran skulle således i 
vanliga fall sönderdela kaliumsaltet till en ny olöslig kropp, 
hvilken efter all sannolikhet borde vara radikalens motsvarande 
