8 ROSENBERG, NITROSOSVAFVELJERN-FÖRENINGAR. 
väteförening, 1 högst utspädt skick deremot regenerera det 
ursprungliga lösliga saltet. En sorgfälligare undersökning gaf 
det resultat, att vid den starkt utspädda syrans inverkan upp-. 
kom i första hand samma gulröda fällning, hvilken dock löste 
sig 1 öfverskottet af kaliumsaltet och derigenom återbildade 
nitrososvafveljern. Gentemot förut antydda åsigt måste således 
detta sjelft anses vara ett dubbelsalt af en viss olöslig kropp 
och kaliumsaltet, ehuru i dylikt fall nitrososvafveljern måste 
innehålla kalium, hvartill analysen ej gifvit ringaste antydan. 
Samtidigt blef jag äfven varse ett annat lika oväntadt för- 
hållande. Såsom jag redan tidigare anmärkt, sönderdelas en 
lösning af nitrososvafveljernkalium ganska snart i luften, hvar- 
vid den gulröda färgen öfvergår till grönaktigt brun och slut- 
ligen svartbrun. Bland de så erhållna sönderdelningsproduk- 
terna fann jag nu en icke obetydlig mängd svarta kristaller, 
hvilka i form, löslighet o. s. v. syntes fullkomligt öfverens- 
stämma med nitrososvafveljern, hvilket således syntes kunna 
ur kaliumsaltet regenereras redan genom luftens inverkan. 
Dessa invecklade reaktioner gåfvo så mycket större skäl 
att vända uppmärksamheten på den genom syror erhållna guil- 
bruna fällningen, hvilken jag i enlighet med dess förmodade 
sammansättning tillsvidare vill benämna Nitrososvafveljernväte, 
motsvarande Roussins »nitrosulfure sulfuré de fer». Dess fram- 
ställning i rent tillstånd mötte en viss svårighet, tillfölje af dess 
benägenhet att sönderfalla under utveckling af vätesvafla, såsom 
redan Roussin funnit, på grund hvaraf han endast »försökt» 
en analys, 1 hvars utförande han på förhand anser sig ej hafva 
kunnat fullt lyckas. Han vågar endast med förbehåll [sous 
toute réserve] framställa formeln Fe,5S;, NO,;, 4HS [eller ato- 
mistiskt Fe,5S3s(NO).,, 4H,S]. 
Upprepade försök hänvisade slutligen på den rätta meto- 
den för minskande af denna olägenhet. Tillsattes syran till 
saltets lösning, blef den öfver fällningen stående vätskan ej 
färglös, häntydande på uppkomsten af andra sönderdelnings- 
produkter; om deremot saltets lösning droppvis fick rinna in 
uti ett stort öfverskott af syran under ständig omröring, erhölls 
en fullkomligt färglös vätska utan halt af jern, hvilket således 
fullständigt ingått i fällningen. Syram befanns lämpligast vara 
svafvelsyra, utspädd till ungefär normalhalt. Den i början äfven 
af mig iakttagna och fullt märkbara utvecklingen af vätesvafla 
tycktes dock alltför svag, äfven vid användande af stora qvan- 
