BIHANG TILL K. SV. VET.-AKAD. HANDL. BAND. 5. N:0O 2. 17 
diameter nästan hela saltmassan samlade sig vid skålens ena 
sida till en hopgyttrad grupp af fina, svarta, ända till 2,5 cm. 
långa kristallnålar). Efter utdragning med absolut alkohol och 
omkristallisering ur vatten befunnos dock båda dessa salter 
fria från arsenik. 
Ett försök med natriumsulfostannat gaf likaledes svarta, 
nålformiga, lättlösliga, i eterånga sönderflytande kristaller, men 
utan halt af tenn. 
De negativa resultaterna af samtliga dessa försök hän- 
visade dock alla på tillvaron af åtminstone ett hittills okändt 
salt af qväfoxid, svafvel och jern; närmare jemförelse mellan 
de. erhållna salterna tycktes nemligen alltmera antyda, att de 
voro med hvarandra identiska, om ock på grund af moderlutens 
olika beskaffenhet en viss skiljaktighet, serdeles vid första 
kristallisationen, stundom röjde sig. Då likväl detta nya salts 
olikhet med nitrososvafveljern ej kunde förnekas, föranleddes 
jag till ytterligare undersökning efter upprepade omkristalli- 
seringar, hvilken gaf det öfverraskande resultat, att saltet inne- 
höll ännu en fjerde beståndsdel, natrium. 
Den af Lorw föreslagna formel för Eisennitrososulfanti- 
moniat kunde således på intet sätt motsvara detta nya salt, 
hvilket dels saknade antimon, dels innehöll natrium. 
Att direkt ur svafvelnatrium framställa saltet syntes nu 
böra vara en möjlighet, hvarigenom åter ett närmande till ni- 
trososvafveljern skulle inträda. Efter en serie af försök 1 
svafvelnatrium (framstäldt genom att lösa 200 gr. Na.O.E —1 
1000 ce., mätta hälften med Hs5S och tillblanda andra häll — ) 
lyckades jag finna de passande proportionerna, utgörande 100 
ec. Na.O.NO, 36 cc. NasS och 560 cc. Fe.0O3:5S0O5, hvarvid fäll- 
ningen nästan fullständigt löste sig. Efter svaflets affiltrering 
och stark koncentrering afsatte sig knippvis grupperade, svarta, 
nålformiga, nästan hårfina kristaller, lättlösliga redan i kallt 
vatten, deliqvescerande i eterångor; de utdrogos med absolut 
alkohol och omkristalliserades ur vatten. Beståndsdelarne be- 
funnos vara qväfoxid, svafvel, jern och natrium. 
Utan att ännu uttala en bestamd åsigt om detta salts inre 
byggnad, vill jag tills vidare såsom lämplig benämning, syftande 
dels på beståndsdelarne nitrosyl, svafvel, jern och natrium, dels 
på saltets öfvergång till nitrososvafveljernförening under af- 
skiljande af jern, använda det visserligen invecklade, men sanno- 
2 
