24 ROSENBERG, NITROSOSVAFVELJERN-FÖRENINGAR. 
sättet kan således ingen slutsats dragas med afseende på me- 
tallens ställning, då härvid utan tvifvel endast den större eller 
mindre lösligheten är afgörande. 
Atskilliga vigtiga slutsatser framgå deremot med afseende 
på de tidigare funna resultaterna inom nitrososvafveljernföre- 
ningarnes grupp. 
Den stora olikheten mellan Roussins och Porzezinskys 
uppgifter finner sin enkla förklaring i det alltför sannolika 
faktum, att Porzczinsky arbetat med natriumföreninger. Enligt 
hans egen uppgift (1. c. 303) har han framställt saltet genom 
att »mätta en jernoxidullösning med qväfoxid, behandla den med 
natriumsulfhydrat till neutral reaktion och uppvärma till 100? 
C». Under sådana förhållanden kan synbarligen endast ni- 
trosojernsvafveljern-natrium uppkomma. Ett stöd för denna 
förklaring af Porzezinskys besynnerligt afvikande resultater 
torde man ytterligare finna deri, att saltet »vid långsam af- 
dunstning afsätter sig i sköna kristallnålar, som äro knippvis 
grupperade»; denna beskrifning passar fullkomligt in på na- 
triumföreningen, men ingalunda på ammoniumföreningen, 
hvilken på grund af sin stora svårlöslighet afsätter sig redan 
vid afsvalning och visserligen bildar nålar (af Roussin äfven 
så uppfattade) men, såsom jag tidigare ådagalagt, falska nålar 
d. v. s. grupper af sneda, prismatiska kristaller. Hvarje tvifvel 
med hänsyn till naturen af Porzezinskys salt måste slutligen 
försvinna vid hans uppgift, att kristallerna äro »mycket lösliga 
i vatten», hvilket lika fullständigt passar in på natriumsaltet, 
som det är omöjligt att tillämpa på ammonium- eller kalium- 
föreningen. Porzcezinskys ytterligare uppgift om dessa kri- 
staller såsom stundom tafvelformiga torde deremot fortfarande 
qvarstå lika oförklarlig som den bifogade teckningen. 
Att Porzezinsky ej kunnat erhålla någon ammoniakut- 
veckling vid behandling med kokande alkali är likaledes en 
naturlig följd af saltets olikhet med Roussins; i hvilket qväfve 
redan delvis ingår såsom ammonium; att han deremot lyckats 
»genom stor mängd alkali vid stormig kokning» framkalla 
ammoniakutveckling torde tillsvidare få anses oförklaradt, 
för så vidt ej vissa dylika uppgifter af Porzcezinsky möjligen 
bero derpå, att han stundom framställt sitt salt enligt Rous- 
sins metod och således arbetat med t. ex. en blandning af 
natrium- och ammonium-föreningen eller i vissa fall med det 
rena ammoniumsaltet. 
