Visingsö är för närvarande något öfver 14 mil lång och 
på bredaste stället (mellan Visingsborgs slottsruiner och Rö- 
kinge) fullt + mil bred. Dess areal är enligt Forssells statistik 
5253 tunnland eller ungefär + qvadratmil, jemn och slät mark 
med en obetydlig höjning mot öns midtellinia, der högsta 
höjden uppgifves vara 70 fot öfver Vetterns yta. Den hvilar 
på sandsten och lerskiffer, hvilka bergarter på öns sydöstra 
del vid Vettern framträda i dagen, och på gränsen mellan 
Näs och Stigby egor hinna dessa berglager en höjd af 36 fot 
öfver Vetterns yta. Ingenstädes träffas gråberg i fast häll; 
men större och mindre erratiska block och jordstenar af granit 
och gneiss äro allmänt spridda öfver ön, af hvilka det största 
blocket ligger på öns medlersta del nära Kumla prestgård och 
det märkvärdigaste, en forntida offersten den så kallade Loa 
sten, längre mot söder på prestgårdens utmarker mellan Busarp 
och södra skolhuset. 
Jordmånen är på största delen af ön lera, men på södra 
delen finnes äfven sandjord. Från Kumlaby, som. ligger någor- 
lunda midt på ön, löper längs öns midtellinia en sandås ända 
ned till öns södra del. Under vanliga år lider ön af torka 
och ingen egentlig bäck finnes på hela ön, ehuru man här 
och der träffar några små vattengölar eller kärrmarker, som 
vid rikligare vattentillgång aflemna sitt öfverflödiga vatten, 
som då genom större och mindre diken rinner ut i Vettern. 
Endast vid Erstad finnes en större kärrtrakt, det så kallade 
Erstads kärr eller Erstads träsk, som står i förbindelse med 
Vettern, och der träffas flertalet af de få vattenväxter, som 
finnas på ön. Näst Erstads träsk äro grefve Pers fiskdammar 
de största vattensamlingarne på ön. Nära 3 at öns areal upp- 
tages af åker; det öfriga af skog och betesmarker, hvaraf om- 
kring 1200 tunnland utgöras af härliga ek- och furu-skogar, 
som tillhöra kronan. Ekskogarne upptaga en rymd af 800 
tunnland och den vackra furuskogen mellan Abrahamstorp 
