4 ZETTERSTEDT, VEGETATIONEN PÅ VISINGSÖ. 
och Haga 400 tunnland. Föröfrigt finnas här och der små 
björkskogar eller björkdungar. 
Ön förminskas årligen, såväl i norra och södra ändan, 
som äfven på sidorna, synnerligen på östra sidan. Denna för- 
minskning har fortgått sedan århundraden tillbaka och man 
har derpå flere slående bevis. Den sten, som vid Per Brahe 
den yngres tid låg midt på ön (i norr och söder), ligger nu 
längre mot norra ändan, hvilket visar, att norra ändan för- 
minskats mer än den södra; och af Näsbo slott på öns södra 
ända, der Magnus Ladulås dog 1290, hafva ruinerna till största 
delen nedstörtat i Vettern, så att blott några få qvadratalnar 
återstå af desammn. Det lider dock intet tvifvel att detta 
slott anlades på ett visst afstånd från Vetterns strand och att 
det var omgifvet af parker och trädgårdar, fast öns södra ända 
nu är kal och trädlös. ALLVIN omnämner !), att Visingsö all- 
moge anhöll om skatteminskning till följd af den förlust af 
jord, som sjön årligen förorsakar, och till följe deraf anstäldes 
undersökning år 1835, hvilken visade, att vid Eds och Erstads 
byar ön, på det ställe der den har minsta bredden, sedan år 
1800, då kartor öfver nämde byar upprättats, förminskats med 
icke mindre än 68 fot. Att denna oupphörliga förminskning 
i sin mån bidragit till att förändra öns flora, torde äfven kunna 
antagas, ehuru andra förhållanden dertill medverkat i högre 
orad. Hvilka förändringar vegetationen undergått sedan öns 
storhetsperiod under Sverkerska och Erikska ätterna samt 
Folkungaätten, derom kan man knappt ens våga en gissning, 
om ej den att ön då var mindre odlad och mer skogbeväxt 
än nu. 
Då ön 1562 förlänades såsom grefskap åt Per Brahe den 
äldre och sedan i 120 år var i Braheslägtens ego, undergick 
dess vegetation utan tvifvel betydliga förändringar och man 
kan uppvisa spår deraf ännu 1 dag. Det är nemligen allmänt 
kändt att Per Brahe den yngre synnerligen uppmuntrade träd- 
gårdsskötsel, och som hans önskningar voro lag för öns inne- 
vånare, är det utan tvifvel ända från denna tid, som man här 
och der träffar en mängd förvildade fruktträd och bärbuskar, 
såsom Pyrus Malus och communis, Prunus domestica, imsititia, 
Cerasus och avium, Ribes Grossularia och rubrum. Nästan 
alla dessa arter träffas förvildade i Kungsgårdens sjöbranter 
och några, såsom Prunus insititia, i betydande mängd. Utan 
') Beskrifning öfver Vista härad p. 23. 
