BIHANG TILL K. SV. VETs-AKAD. HANDL. BAND. 5. N:0O 22. 33 
alla ställen, der hon är funnen: alltid samma hvitgula färg- 
teckning, alltid samma proportioner i det helas och de sär- 
skilda delarnas rundning. 
Helt annorlunda är förhållandet med Idothea entomon. 
Med sin förmåga att beqväma sig efter betydliga ytterligheter 
i vattnets värmegrad och salthalt”) och många andra omstän- 
digheter förenar hon en böjlighet i form, en föränderlighet 
i yttre skepnad, som endast kan finna sin förklaring i en 
ytterlig lifskraftighet. I Kariska hafvet (stationen 10), på 90 
famnars djup, har jag funnit småväxta exemplar, smutsigt gul- 
färgade, af ett sjukligt utseende och med starkt uppsvälda 
epimerer”); de afvika så mycket från artens båda extremer, 
den jättestora saltvattensformen å ena sidan och den för- 
krympta bräckvattensformen eller den rena sötvattensformen 
å den andra, att man kunde vara frestad att uppfatta dem 
som en egen, fristående art, såvida man icke kände denna 
besynnerliga djurforms böjlighet och dess af omständigheterna 
beroende skepnad och färgteckning. 
Jag känner inga djur från Sibiriens Ishaf, som finnas 
lika jämt fördelade, och hvilka man har utsigt att lika ofta 
!) Ett exempel må anföras. Den 9 Augusti 1875 draggade jag i Kariska 
hafvet strax vester om Hvitön, stationen 30, der vattnet vid bottnen 
(9 famnars djup) var fullkomligt salt och hade en temperatur af —1”,0, 
men ytvattnet deremot visade en temp. af +7',8 och var fullkomligt 
sött och drickbart. Det föll mig då in att göra några försök, huru 
de från bottnen upphämtade djuren, Yoldior, Idotheor, Cumaceer, 
borstmaskar och andra, kunde härda ut i det söta ytvattnet. Borst- 
maskarne dogo nästan ögonblickligen, Yoldiorna visade snart tecken 
till qväfning, Cumaceerna (Diastylis Rathkei) summo ännu under en 
half timmes tid lifligt omkring, Idothea Sabinei visade sjukliga symp- 
tom, drog sig krampaktigt samman och förblef orörlig efter en timme, 
men Idothea entomon fann sig ännu ganska förträffligt och rörde sig 
fritt omkring i sitt förändrade element fem till sex timmars tid. Jag 
har sedan dess haft tillfälle ett par gånger att upprepa samma försök 
med de båda Idothea-arterna, då de träffats samtidigt; resultatet har 
i alla fallen blifvit detsamma. »Som ett gift verkar sött vatten på 
hafsdjur», säger 5. LOvEN. >»Koksaltet är det afgörande, dess närvaro 
verkar dödande på sötvattensdjur, .dess frånvaro på hafsdjur. Men 
detta märkvärdiga förhållande äger ej rum till lika grad för alla 
djur». Idothea entomon är en af de få former, som kan tåla betyd- 
liga växlingar i afseende på vattnets halt af koksalt. — I sin läro- 
rika afhandling Om några i Vettern och Venern funna Crustaceer 
(Öfversigt af Kgl. Vetensk.-Akad. Förhandlingar, 18:de årg. [1861] 
sid. 285—314) redogör prof. S. LOVÉN (sid. 288—290) för FORCHHAM- 
MER'S, BEUDANT'S, QUATREFAGES' och sina egna rön beträffande olika 
djurslags lifaktighet i olika beskaffade vatten. Der finner man hän- 
visningar, till literaturen i detta ämne, som vore väl värdt en om- 
fattande systematiskt drifven undersökning. 
Denna egendomliga form finnes afbildad i min afhandling om Cru- 
stacea Malacostraca från Murmanska och Kariska hafven. 
3 
2 
S— 
