492 STUXBERG, EVERTEBRATFAUNAN I SIBIRIENS ISHAF. 
Diastylis Rathkei är cirkumpolär, liksom Idothea Sabinei, 
men hon är icke inskränkt till det arktiska området allenast, 
hon är äfven boreal. Hon förekommer således i Hvita haf- 
vet, i Sibiriens Ishaf, i Nordamerikas arktiska arkipelag, vid 
Grönlands, Spetsbergens, Novaja Semljas och Frans Josefs 
lands kuster, och vidare i Östersjön, vid Danmark och Norge. 
Men inom det boreala området är hon långt mindre än inom 
det arktiska. Hennes natur är alltså arktisk 1), hvarför hon 
med skäl må anses såsom en vid Skandinaviens kuster sedan 
istiden öfverblifven form. På samma sätt tror jag också man 
bör uppfatta 
Åtylus carinatus, som likaledes är funnen, ehuru hittills: 
blott på ett enda ställe, vid Skandinaviens vestra kust, men 
för öfrigt är inskränkt till det rent arktiska området, Grön- 
land, Spetsbergen, Murmanska hafvet, Novaja Semlja och Si- 
biriens Ishaf. Antagligen är han en cirkumpolär form, ehuru 
vi ännu ingenting känna om hans förekomst i Nordamerikas 
arktiska arkipelag. 
En äkta arktisk form, ehuru ingalunda cirkumpolär, är 
Acanthostephia Malmgreni. Hon har sin utbredning från 
Spetsbergen, der hon först upptäcktes af svenska expeditio- 
nen 1861, förbi Frans Josefs land och Novaja Semlja och 
vidare längs BSibiriens hela Ishafskust österut till Berings 
sund. Hon tyckes alldeles saknas vid Grönland och i Nord- 
amerikas arktiska arkipelag, ty det är icke tänkbart, att en 
så storväxt och till utseendet egendomlig form skulle TR 
undgått uppmärksamheten, om den funnits der. 
b). Utpräglade vertikala regioner finnas icke. 
Sedan ForBEs' och ÖRSTED'S undersökningar 2) i början af 
1840-talet öfver hafsdjurens utbredning mot djupet, den för- 
res vid Britanniens kuster och i Egeiska hafvet, den senares 
i Öresund, har man velat indela hafsfaunan i flera olika re- 
!) Härför talar också den omständigheten, att hon är funnen i hafvet 
mellan Grönland och Spetsbergen, vid 81” n. br. och 1" ostl. längd, 
på 540 famnars djup af 1868 års svenska polarexpedition. 
?) FORBES har först nedlagt resultatet af dessa undersökningar i sina 
skrifter On the Associations of Mollusca of the British Coasts (Edinb. 
1840) och Report on the Mollusca and Radiata of the Aegean Sea 
(London 1844). ÖRSTED har behandlat Öresunds djupregioner i sin 
skrift De regionibus marimis freti Öresund (Kbhyn 1844). 
