44 STUXBERG, EVERTEBRATFAUNAN I SIBIRIENS ISHAF. 
medge en indelning i regioner, har jag kommit till den åsig- 
ten, att om en sådan indelning bör göras, så kommer hon i det 
närmaste att sammanfalla med KIELLMAN'S tre regioner. Jag 
vill alltså, för den lättare öfversigtens skuld, antaga tre ver- 
tikala regioner för Sibiriska Ishafvets evertebratfauna, hvilkas 
namn mycket passande blifva desamma som de, hvilka KJELL- 
MAN användt för algvegetationen. Men det må genast an- 
märkas, att jag är mycket oviss, hvar gränsen mellan den 
sublitorala och den elitorala regionen bör sättas. Det na- 
turligaste blir kanhända att sätta denna gräns vid 30 till 40 
famnars djup. Vilja vi nu taga dessa tre regioner i närmare 
skärskådande, så möter oss i främsta hand ett ganska egen- 
domligt förhållande, nämligen det att 
den litorala regionen 
äger inga djur, och detta märkliga förhållande finner sin för- 
klaring i följande omständigheter. 
Under en mycket stor del af året, för de olika ställena 
något olika, men i medeltal antagligen nio månader, omgif- 
ves Sibiriska Ishafvets hela kuststräcka af en sammanhän- 
gande, obruten ismassa, som naturligen under den tiden, på 
grund af sin betydliga tjocklek, gör all litoral vegetation och 
litoralt djurlif omöjliga, och när denna en gång försvinner 
från kusten, så sker det endast delvis, på vissa korta tider, 
eller träda andra omständigheter genast i stället, som verka 
hämmande och förstörande för ett litoralt djurlifs fortkomst. 
Hvad först och främst det under en vinters lopp nybildade 
istäckets tjocklek angår, så äger man två direkta iakttagelser 
deröfver från Sibiriens kuster, nämligen af WRANGEL, som i 
närheten af Nysibiriska öarne mätt den nybildade hafsisens 
tjocklek till 91 fot, och af Vegas expedition, som vid 
Tschuktschhalfön, i närheten af Berings sund, mätt den till 
6 fot 1). Det är icke oantagligt, att på andra ställen, t. ex. vid 
kap Tscheljuskin och Tajmyrlandets hela ostkust, den nybil- 
1) Den nybildade vinterisens tillväxt och aftagande vid Vegas öfver- 
vintringsplats (lat. 6T 7' n., long. 173” 24' vest) bör hälst ses i sam- 
manhang med lufttemperaturen under de olika månaderna. Jag lem- 
nar fördenskull en sammanställning af båda. Isens tjocklek är mätt 
två gånger i månaden af kapten L. PALANDER. 
