BIHANG TILL K. SV. VET.-AKAD. HANDL. BAND. 5. N:0O 22, 49 
inom, han borde alltid tillika taga de olika djurarternas rela- 
tiva rikedom på individer i betraktande, eller med andra ord: 
han borde studera arternas statistik. Det är tydligt, att djur- 
geografien måste byggas på dessa båda förutsättningar till- 
sammans, ty icke lär hon komma synnerligen långt, om hon, 
för att jämföra två områdens faunor med hvarandra, måste 
nöja sig blott och bart med en förteckning öfver dessa om- 
rådens djurarter. Det fallet låter verkligen mycket väl tänka 
sig, att två områden kunna hysa i det närmaste samma arter, 
men att ändock deras faunor äro himmelsvidt olika till sin 
sammansättning. För den, som sysselsatt sig något med djur- 
geografiska funderingar, är sådant utan vidare tydligt. 
Det äger alltså sitt särskilda intresse att erfara något 
äfven om arternas talrikhet. Jag skall derför i det följande 
framhålla några hithörande drag hos det Sibiriska Ishafvets 
evertebratfauna. 
Från det föregående erinra vi oss de två omständigheter, 
den likformiga spridningen och den jämförelsevis större tal- 
rikheten, hvilka voro de utmärkande för evertebratfaunans 
karakteristiska former. I Sibiriens Ishaf, liksom annorstädes, 
finnas andra former, som äro icke mindre egendomliga än de 
förra, derför att de trycka sin prägel på faunan lika väl som 
de. De göra sig särskildt bemärkta genom sin talrikhet. 
Öfverallt der de förekomma uppträda de 1 sådana massor, 
med en sådan talrikhet af individer, att man nästan kunde 
förbise hela den andra skaran af djur, som lefver i deras 
sällskap, alltid till en försvinnande liten bråkdel, ifall man 
toge hänsyn blott till hvarje särskild arts individantal. Dy- 
lika djurarter kunna med skäl sägas vara formationsbildande. 
De äro 1 Sibiriens Ishaf Idothea entomon, Diastylis Rathkei, 
Reticulipora intricaria, Alcyonidium mammillatum, Trocho- 
derma elegans, Echinus dröbachiensis, Asterias Lincki, Arch- 
aster tenuispinus, Ctenodiscus crispatus, Ophiacantha biden- 
tata, Ophiocten sericeum, Ophioglypha nodosa, Astrophyton 
eucnemis, Antedon Eschrichti, Yoldia sp., några Ascidior, 
Aktinior och Hydroider. 
Om det icke var möjligt att i Sibiriens Ishaf urskilja 
några skarpt utpräglade vertikala regioner eller zoner, så kan 
man deremot, så vidt jag kunnat finna, mycket väl urskilja 
flera olika djurformationer, d. v. s. sådana områden, större eller 
mindre, der en eller ett par arter lefva i den ojämförligt största 
4 
