70 STUXBERG, EVERTEBRATFAUNAN 1 SIBIRIENS ISHAF. 
vid Skandinaviens vestra kust ner till Bergen, och i Mur- 
manska hafvet till Novaja Semlja; men följa vi honom åter 
från Berings sund mot vester, så går han icke längre än till 
Koljutschin-viken, som ligger 20 svenska mil vester om detta 
sund. Han saknas således 1 hela Sibiriens Ishaf från Novaja 
Semlja i vester till Koljutschin-viken i öster, och denna hans 
frånvaro der, sedd i sammanhang med hans vidsträckta ut- 
bredning inom det rent arktiska området, må sägas vara verk- 
ligen förvånande. Ett försök att utreda orsakerna till en så 
egendomlig utbredning vore i hög grad mödan värdt, men 
ett sådant försök skulle fordra utredningen af många andra 
frågor innan dess. Lika egendomligt är t. ex. också det, att 
Socarnes Vahli, en amfipod, som förekommer mycket vanligt 
vid Spetsbergen, Grönland, Island, men sällsynt vid norra 
Skandinavien och af HELLER upptages bland de krustaceer, 
som österrikisk-ungerska expeditionen hemfört från hafvet 
mellan Novaja Semlja och Frans Josefs land, ännu aldrig 
träffats i Sibiriens Ishaf. 
De festa af de amfipoder, som äro egendomliga för Si- 
biriens Ishaf, hafva sin naturliga gräns 1 vester vid Novaja 
Semljas ostkust; endast några få bland dem, såsom t. ex. 
Weyprechtia mirabilis n. sp. och Ampelisca picta n. sp., saknas 
i Kariska hafvet, deras vestgräns kan således lämpligen sättas 
vid Tajmyrlandets nordkust eller kanske långt öster derom. 
Bland dekapoder bildar Novaja Semlja med Frans Josefs land 
gränsen i vester för Hippolyte Payeri och Crangon salebrosus, 
bland isopoder för Idothea entomon och Paranthura arctica, 
bland echinodermer för Asterias panopla, Asterias Lincki, 
Solaster tumidus och Trochoderma elegans. 
d). Evertebratfaunans rörlighet och successiva 
förändringar, delvis orsakade genom in- 
vandring från andra håll. 
Det är en känd sak, att floran och faunan i hvarje land 
och hvarje haf, större eller mindre, äro underkastade fort- 
gående förändringar i deras sammansättning, men dessa för- 
ändringar försiggå så långsamt, att de icke blifva synnerligen 
ee Oo RÅ 
märkbara förr än efter århundradens förlopp. Om det Sibi- 
riska Ishafvet icke stode i samband med något annat haf än 
det egentliga polarhafvet, om detta vore afstängdt från de 
