6 EDLUND, OM ORSAKEN TILL ELEKTR. STRÖMMAR I RÖR. 
tidsenheten samlade positiva elektricitetsmängden blir således 
ku 
proportionel med 2 2 2kau, hvilket uttryck äfven 
måste vara proportionelt med strömmen I, hvarföre man kan 
sätta I = pu, hvarest p är en konstant. Om två 1 röret wm- 
satta elektroder äro förbundna genom en ledning med galva- 
nometern, och m är motståndet i vätskepelaren mellan elek- 
troderna, och m, motståndet i galvanometerledningen, så 
delar sig strömmen I mellan vätskepelaren och nämnda led- 
ning, så att den del s deraf, som går till galvanometern, be- 
2 | mpu ) 
stämmes genom formeln s ett resultat, som för 
rör af ifrågavarande beskaffenhet visat sig öfverensstämma 
med erfarenheten. 
Men längre sträcker sig icke häller öfverensstämmelsen 
mellan den uppstälda theorien och erfarenheten. Att öfver- 
ensstämmelse mellan båda icke äger rum, då röret är vidare 
och utloppshastigheten större, skall enligt Hr HELMHOLTZ 
härleda sig deraf, att hvarje enskild vätskestråle, som är pa- 
rallel med rörets axel, icke rörer sig så, som han skulle fort- 
fara att göra 1 ett rör af oändlig längd. Under inverkan af 
friktionen antager strålen en roterande rörelse, hvilken sträcker 
sig mer eller mindre djupt ned i röret, och som dessutom 
är beroende deraf, huruvida röret ändas med skarp kant eller 
har en trumpetformad utvidgning. I senare fallet skall ha- 
stigheten hos vätskepartiklarne, som ligga vid rörytan, vara 
större i början på röret än längre ned i detsamma. På dessa 
och dylika grunder anser Hr HELMHOLTZ, att man icke kan 
vänta någon öfverensstämmelse mellan theorie och erfaren- 
het annat än med kapillarrör, för hvilka PoIsEvILEs lag är 
gällande. 
Elektricitetsutvecklingen beror på rörelsens beskaffenhet 
hos de vätskepartiklar, som komma i beröring med rörets 
yta, ty endast dessa kunna blifva elektriska på det ofvan an- 
gifna sättet. Om en partikel begifver sig från rörväggen in- 
uti vätskepelaren, blir den positiva elektricitet fri, som var 
bunden under kontakten med ytan, och om en partikel från 
det inre af vätskepelaren förflyttas till ytan, frigöres deremot 
negativ elektricitet, emedan dess positiva elektricitet bindes, 
då den kommer inom ytans verkningsfer. Om således par- 
tiklar, som äro inbegripna i en rotationsrörelse, derunder i 
