BIHANG TILL K. SV. VET.-AKAD. HANDL. BAND. 13. AFD. III. N:0 1. 9 



Söder om Funäsdalssjön midt emot Funäsdalens gästgifvare- 

 gård utgjordes skogen till en början af gles tallskog med enstaka 

 björkar och viden (Salix pentandra ocli caprea) inblandade. Un- 

 dervegetationen bildades af Betula nana, Myrtillus uliginosa, Cal- 

 luna, Polygonum viviparum, Melampyra, Aulacomnium, Hypnum 

 Scbreberi, Cladonia. Här träffades blott en obestämbar Col- 

 lyhia (^s/^). 



Längre frän sjön uppträdde typisk granskogsformatioii^), 

 dock här och hvar med bottentäcke af Sphagnum. Bland 

 här anträffade svampar må nämnas Collyhia dryophila f. hadio- 

 rufa, Clitocybe infundihidiformis, Galera hy2?norum, Gomphidius 

 viscidus, Cortinarius brimneus och Boletus scaber ("V?)- 



Till Mittådalen färdades jag utefter Ljusnans norra strand 

 förbi byn Bruksvallarue. Under vandringen såväl till som från 

 Mittådalen var jag blott i tillfälle att aktgifva på svampfloran 

 längs vägkanterna. Såsom exempel på denna vill jag nämna: 

 Polyporus perennis, allmän på moig, tallbevuxen mark, Boletus 

 piperatus, Amanita muscaria. Lycoperdon excipuliforme '^li-, Rus- 

 sula heteropkylla, Pholiota prcecox, Amanita vaginata, Russula 

 decolorans och integra ("/s)- I^et var företrädesvis den Stora 

 Mittåkläppen och björkregionen närmast derintill, som jag kunde 

 egna någon närmare uppmärksamhet. 



Den nordöstra sluttningen af Stora Mittåkläppen är känd 

 för sin yppiga vegetation, som anses bero på förekomsten 

 derstädes af kalkglimmerskiffer-). Dryas, Astragalus alpinus, 

 Silene rupestris, Pedicularis lapponica, Parnassia, Thalictrum 

 alpinum, Polygonum viviparum m. fl. bilda här en tät växt- 

 matta, som knapt lemnar något rum för mossor och lafvar. 

 Svampfloran var emellertid ytterst fattig, jag träfl^ade endast 

 Inocybe lacera var. vid omkring 950 m. — Inom björkregionen 

 omkring Mittåkläppen bildade björken blott smärre, glesa be- 

 stånd^). Vegetationen var ganska torftig. Risen utgjordes af 

 Juniperus, Myrtillus nigra, här och der ersatt af Empetrum; 

 örtvegetationen bildades af Nardus, Anthoxanthum, Alchemilla 

 alpina, Sibbaldia (på backsluttningar fläcktals ymnig), hvarjemte 

 Polytrichum, Cladonia och Stereocaulon bildade bottenskiktet. 



I sådan formation växte Psalliota campestris och Lyco- 

 perdon spec. De smärre dälderna företedde i allmänhet en 



') Enligt HULTS terminologi. 



*) Jfr Alb. Blombeeg 1. c. p. 7. 



') Vid foten af sjelfva det branta f jellet var dock björkskogen ganska tät. 



