12 E. HENNING, VÄXTFYSIOGNOMISKA ANTECKNINGAR. 



dalgång mellan nämda höjd och det egentliga fjellet. Svampar 

 saknades. Efter kärrmarken följde fjellets björkregion, i stort 

 sedt karakteriserad af gles björkskog, Salix Lapponum och 

 Sphagnum. De öppna platserna i denna region voro bevuxna 

 med rismyr- och hjortronmyr-forraationer, den förra särskildt 

 karakteriserad genom IMyrtilliis idiginosa, den senare genom 

 Rubus Chamaemorus. I den förra träffades Boletus scaber, i 

 den senare Pholiota pumila (gruppvis). Russula integra, Galera 

 hypnoruin. I en öfvergångsformation mellan dessa begge nu 

 skildrade träflades Amanita vaginata, Omplialia umbellifera 

 fuscescens samt Boletus scaber. På torrare plats bland Cladonia, 

 Azalea, Empetrum, Juncus trifidus och Carex rigida {Cladinetum 

 ericosum) växte Lactarius rufus och Inocybe rimosa, nära in- 

 vid öfre björkgränsen (845 m.). Videregionen är likasom fjell- 

 resfionen i sin helhet ganska jemn och slät med obetydlig stig- 

 nino- (Röfjellet nämdes derföre af allmogen som ett »fint» fjell) 

 och eofer äfven en från den nedre delen af fjellet så till vida 

 afvikande vegetation, som kärrväxterna mer och mer försvinna 

 med undantag af Rubus chamaemorus, som följer med ända upp 

 till oråvidenas öfre gräns (1070 m.), der denna art jemte 

 Cladonia, Polytrichum och Carex rigida bestämmer vegetatio- 

 nens utseende. 1 en formation af Hypnum uncinatum, Alche- 

 milla vidgaris, Gnaphalium norvegicum, Ranunculus acris, 

 Anthoxanthum och Salix Lapponum uppträdde Lycoperdon spec. 

 På en fläck vid lOUO m. växte Petasites frigida rikligt. Bland 

 Mnium växte Clitocybe laccata, på Amblystegium fluitans Pe- 

 ziza ? muscigena. — Lafregionen {regio alpina superior Wahlenb.) 

 karakteriseras af Cladonia, Cetraria, Polytrichum, Yaccinium 

 och Carex rigida. Den torra lokalen utgör väl ett hinder för 

 gråvidenas förekomst härstädes. Här växte Omphalia umbelli- 

 fera ganska allmänt upp till Ijellets topp (1100 m.). 



Rutfjellet kallas den fjellsträckning, som bildar Röfjellets 

 fortsättning mot vester och löper utefter sjön Malmagens södra 

 strand. Det är afdeladt i flera höjder, som fått särskilda namn- 

 Dessa äro, från öster till vester räknadt, följande: Svansjö- 

 kläppen, Grästöten, Liss-stöten, Söderruten, Osterruten (den 

 egentliga s. k. Rutstöten), Vesterruten och Voldalshögda eller 

 Grönhögda, den sistnämda belägen i Norge. Mina anteckningar 

 om Rutfjellets vegetation äro ganska knapphändiga; jag be- 

 sökte för öfrigt blott Svansjökläppen och Liss-stöten. Den 

 förstnämdas björkregion undersöktes den 21 Juli, hvarvid jag 



