i'l E. HENNING, VAXTFYSIOGNOMISKA ANTECKNINGAR. 



Marasiuius Fr. 



M. Rotida (ScoF.) in betuleto geraniosoC?), Fuiiäsdalsberget, '^j-j. 

 M. perforans Fr. ad aciis dejectos Abietis, vulgaris ('V?)- 



Boletiis (Dill.) Lin. 



B. luteus Lin. in collibns grauiinosis, Funäsdalen (''/g). 



B. piperatus Bull. ad margines viarum, in ericeto, in abiegno hylo- 



comioso C*^/;). 

 B. variegatus Swartz in pineto-betuleto hylocomioso, Funäsdalen ^\/^. 

 B. subtomentosus Lin. ad marginem via?; in betuleto geranioso (%)• 

 B. versipellis Fr. ad folia putrescentia Eetulte odorata;; in betuletis 



muscosis (^V?)- 

 B. scabev Bull. in abiegnis hyioconiiosis, in betuleto, in colle gra- 



raiuoso, in sphagnetis ravriiHosis, in cladinetis ericosis, ad 



folia putrescentia Betulse, in ericeto ("V?)- Hainrafjell 1000 m. 



Polyporus Nicu. 



P. brnmalis (Pers.) ad raniulos dejectos Betulae ''^It 



P. perennis (Lin.) in pinetis cladinosis ("V?)- 



P. conjluens Alb. A ScHW. in abiegno-bctuleto (?), in abiegnis hylo- 



comiosis C**,;). Interdum siinplcx, stipite subcentrali. 



P. betulinus Bull. ad BetuUini odoratani (^^/g). 



P. nigricans Fr. ad Betulam odoratani vulgaris. Interdum resupinatus. 



P. pinicola Swartz ad truncos Abietis. -%• 



Trametes Fr. 



2\ Pini Fr. imbricata, ad truncum Abietis! Ljnsnedal -/g. — Denna form 

 visar inga andra olikheter med den vanliga, på tall växande, 

 än att den är tegellagd. Den öfverensstämmer derföre icke 

 med den af Karsten *) nyligen urskilda Fornes Abietis, som 

 tyckes skilja sig från Trametes Pini liufvudsakligen genom 

 liöggul, filtluden kant och sargade porer. Deremot har jag 

 i Jenitland, äfven på granstubbe, funnit en form, som utmärker 

 sig genom hvass, gul-luden kant, som skarpt afsticker från 

 den öfriga delen af hatten, som är brungrå eller svartgrå och 

 för öfrigt skarpt sluttande, d. v. s. bildande en mycket spetsig 

 vinkel mot substratet, hvarigenom den habituelt ganska mycket 

 afviker från den vanliga, konsol-lika formen. Hatten är 

 tegellagd och som vanlist koncentriskt fårad. Porerna äro 



') Rysslands, Finlands och Skand. Hattsvampar 2, p. 242. — Helsingfors 1882. 

 — Latinsk beskrifning i Meddelanden af Societas pro Fauna et Flora 

 fennica, 9 Häftet, Helsingfors 1883. Egendomligt är att i den latinska 

 beskrifningen ingenting särskildt namnes om kantens beskaffenhet. 



