6 ALIDA OLBERS, OM FEUKTVÄGGEXS BYGGNAD HOS BORRAGINEERNA. 



liar bildats pa följande sätt: Der fröämuesträngeu utgår från 

 fruktfästet, är den något utvidgad (fig. 4). Då den sedan vid 

 fruktens uppbristning brister itu straxt iitanför denna iitvidg- 

 nincr, uppstår på fruktfästet utaf denna rest af fröämnessträn- 

 geu ett litet tappformigt parti. 



Det är ej lätt att förstå, hvarför denna utvidgning skall 

 antagas vara en fot, då den i sin bildning så betydligt afviker 

 från de öfriga fotbildningarne, sa mycket mer som hos Puhno- 

 naria, som dock liar en utvecklad fot, fröämnessträngen äfven 

 kan vara utvidgad, då den utgår från fruktfästet (lig. 24 ftin) 

 om ock i mvcket mindre grad än livad förhållandet är här. 



Afven Chatin omtalar d. c. pag. S2, pl. 7, fig. 4) en fot 

 hos CynogJossvm, som skulle hafva form af en liten cellmassa 

 af ljus färg och vara belägen emellan fruktfästet och fästytan. 

 På fruktfästet ligger visserligen närmast delfrukten ett ej så 

 litet skikt af ljusa celler, och af dessa qvarsitta några på den 

 afFallna fruktens fästyta, ehuru ej i sådan myckenhet ej heller 

 på ett så regelbundet sätt som Chatins ritning utvisar. Att 

 några af fruktfästets celler följa med frukten, då denna aftaller, 

 är emellertid nåoot, som måste kunna ecja rum äfven hos fruk- 

 ter, som helt sakna fot, hvarför detta förhållande väl ej kan 

 berättiga till det antagandet, att hos Ci/nof/Iossiim skulle före- 

 finnas en verklig fotbildning. 



CynoglosHuni furcatinn Wall. Frukten är mycket mindre 

 än hos Ci/iioglos.^^iDn ojpciiinle, men öfverensstämmer mycket 

 nära med denna såväl livad fruktens yttre form beträffar som 

 i väggens anatomiska byggnad. 



Omphalodes. 



Oinplialodes linifoUa JMoENCH. Fruktfästet har samma form 

 (fig. 6 //•) och fästytan samma plats som hos Cynoglossum. 

 Afven till formen likna frukterna hvarandra hos dessa båda 

 växter. Men i stället för den obetydligt upphöjda rand, som 

 finnes på Cynoglossumfruktens ryggsida, finnes här en bred, 

 tunn kant, som går rundt om hela ryggsidan och böjer sig 

 inåt bildande ett slags vinglikt organ, i kanten försedt med 

 inåtböjda tänder (fig. 5, fig. 6, t). Härigenom och genom frukt- 

 väggens tunnhet tyckes frukten vara tillpassad att spridas ge- 

 nom vinden. Det synes emellertid, som om den dessutom läm- 

 pade sig för samma fruktspridningssätt som Cipwglossiim, i det 



