8 ALIDA OLBERS, OM FRUKTVÄGGENS BYGGNAD HOS BORRAGINEERNA. 



I sin helhet är således öfverhuden kraftigare på yttre än 

 inre sidan af vingen, liksom den ock är kraftigare på den mot 

 fruktfästet vända sidan af ytterväggen än på den motsatta. 

 Denna senare är ock genom vingen något bättre skyddad för 

 yttre åverkan än den förra, liksom ock vingens inre sida i 

 f(»ljd af sin plats har bättre skydd än den yttre. 



Mellan yttre och inre epidermis ligger ett skikt af tiinu- 

 väggiga, parenkymatiska celler, ^lellan vingens båda epidermis- 

 lager lio-g-er äfven ett skikt af tunnväo-oiofa celler, som nedtill 

 äro långsträckta, upptill mera korta. 



De mekaniskt verkande cellskikten äro således här liksom 

 hos Cijnoglossum yttre och inre epidermis. 



Der fröämnesstränoren utsår från fruktfästet, är den litet 

 utvidgad liksom hos Cynoglossnm, och liksom hos denna finnes 

 på fruktfästet närmast intill delfrukten ett skikt af ljusa celler, 

 af hvilka några blifva qvarsittande på den aifallna fruktens 

 fästyta. Liksom hos Ci/noglossnin, torde det dock vara tvifvel- 

 aktifft, huruvida här förefinnes nåoon eoentlig fotbildnino-. 



Cacciiiia. 



Caccinia strigosa Boiss. Delfrukten öfverensstämmer till 

 den yttre formen temligen väl med Cgnoglossum men är större 

 och kraftigare. Den sida deraf, som är vänd mot fruktfästet, 

 är kuUrig och besatt med korta och kraftiga hår. Den utåt- 

 vända sidan är deremot plattad och omgifven af en liten upp- 

 höjd rand, längs efter hvilken sitta små taggar. 



Förutom af yttre och inre epidermis består väggen endast 

 af ett skikt af tunnväggiga, parenkymatiska celler. De celler, 

 som ligga närmast inre epidermis, äro — om ock ej alltid — 

 mycket smala och långsträckta. 



Yttre epidermis liar pelarformade celler med vågformiga 

 förtjockningar i väggarne. De äro längst på den nyss omtalade 

 upphöjda randen (fig. 7, r). I närheten af fruktfästet får öfver- 

 huden ett helt annat utseende; den har nämligen här klyföpp- 

 ningar och korta, tunnväggiga celler, som äro svagare utveck- 

 lade, allt efter som de närma sig fruktfästet. Tydligen har 

 denna anordning till ändamål att underlätta uppbristningen. 

 De redan omnämda hären på fruktens inåt stiftet vända sida, 

 äro encelliga, tjockväggiga, korta och breda samt särdeles 



