BIHANG T1I,L K. SV. VET.-AKAD. HANDL. BAND 13. AFD. III. N:0 2. 15 



punkt och iitau tvifvel motsvarar foten hos karpellerna hos 

 Borrago, ehinu det här lossnar från karpellen och förblifver 

 qvarsittande på fruktfästet samt på samma gäng tillhårdnar*. 

 (1. c. sid. 8). 



Jag har emellertid ej varit i tillfälle att undersöka detta 

 tappforniiga parti. 



Lithospermiini. 



Lithosperinum arvense L. Delfrukten liknar temligen väl 

 Echiiim till form och ytans skulptur, men fästytan, som hos 

 denna senare är platt och omgifven af en livass kant, är hos 

 Lithosperinum arvense konvex och omgifven af en tjock kant 

 (lig. 16, v.) (se xA.RESCHOUG 1. c. sid. 11). Fruktfästet har dess- 

 utom här en sned ställning, sluttande inåt moderaxeln till, så 

 att den delfrukt, som har sin plats närmast dennn, står lägre 

 ;in <le 3 öfriga (hg. 16). Blomfodret är fäst omedelbart eller 

 straxt under vallen (fig. 16). 



\^allen är bildad på samma sätt som hos Echium, och 

 inom den samma lisroer ett skikt af tunnväcjoio-a, liusa celler, 

 som vid fruktens affallande blir qvarsittande på denna och 

 förorsakar fästytans ljusa färg. Fruktväggens anatomiska bygg- 

 nad öfverensstämmer för öfrigt så pass väl med Echitim, att 

 någon särskild beskrifning derpå torde vara öfverflödig. 



Aid tillsättande af ättiksyra visade sig, att i cellväggarne 

 iinnes inlagrad kolsyrad kalk. Enligt Marloth (1. c. pag. 234) 

 ^kall också sådan finnas i stcncellskiktet och kiselsyra isyn- 

 nerhet i yttre epidermis cellväggar. 



Mjosotis. 



Myosotis intermedia LiNK. Enligt Benthaji & HooKER, 

 livilkas uppställning af Borragineerna jag följt, räknas M;jo- 

 sotis till denna grupp. Den öfverensstämmer dock, hvad fruk- 

 tens yttre form och ännu mer hvad väggens inre byggnad 

 beträifar, mycket mer med efterföljande grupp än med Litho- 

 Kpermea'. Af Areschoug har den ock blifvit förd till Anchu- 

 sea' (1. c. sid. 13). 



Delfrukten är, som bekant, mörkfärgad, glänsande och 

 utan all skulptur. Få den mot stiftet vända sidans midt bil- 

 dar väggen en köl, den utåtvända sidan är deremot mera plat- 

 tad. Omkring fästytan finnes en vall, som omsluter en liten 

 fot (hg. 17, /). 



