BIHANG TILL K. ,SV. VET.-AKAD. HANDL. BAND 13. AFD. III. N:0 4. O 



ofvanför sittande visa det minsta tecken till sjuklighet, utan äro 

 fullkomligt normala. Stundom finner man, att ett par nederst 

 på ett skott sittande blad äro alldeles friska, ett eller ett par 

 derpå följande fullkomligt missbildade af svampen och de öfversta 

 shitligen alldeles friska och oförändrade. Emellanåt äro äfven 

 de angripna bladen skilda åt af fullt normala af svampen all- 

 deles oberörda blad. En dylik vexling finner man ej hos skott, 

 som äro anfallna af en art med perenneraude mycelivim, åtmin- 

 stone då detta är subcuticulärt och på grund deraf har lättare 

 att komma öfver på sidoorganen. 



På skottaxlar af Betnla eller Alnun eller på skaften till de 

 på dem sittande bladen, hvilka äro angripna af T. hetulina, T. 

 alnitorqua eller T. borealis, är det synnerligen lätt att få se 

 det sterila mycelium, som efter vegetationsperiodens början 

 utbredt sig öfver de nya skotten och bladen. På tangential- 

 snitt ser man det i form af fina, förgrenade, septerade hyfer, 

 som löpa fram öfver epidermiscellernas radiala väggar. På 

 tvärsnitt finner man det mycket lätt såsom små runda eller 

 något triangulära ii ål, som ligga under cuticulan öfver väg- 

 garne mellan epidermiscellerna (lig. 1). Jag har användt båda 

 dessa metoder för att pröfva, huruvida T. carnea egde öfver- 

 vintrande mycelium. Isynnerhet torde det senare sättet lemna 

 ganska säkra resultat, ty, om man har ett tunnt, jemnt tvär- 

 snitt af en skottaxel eller ett bladskaft och med stark för- 

 storing undersöker ytterkanten samt följer hela epidermis 

 efter, kan ej en enda mycelietråd undgå uppmärksamheten. 

 För att öfvertyga mig, att ej något mycelium finnes i de inre 

 väfnaderna, har jag äfven undersökt längdsnitt af nyssnämda 

 delar. 



Till att börja med undersökte jag bladskaft af sådana 

 blad, som voro till större delen eller helt och hållet angripna 

 och missbildade. Ej det ringaste spår af mycelium kunde här 

 upptäckas, oaktadt det, ifall det öfvervintrat i knoppen, borde 

 ha utbredt sig till bladet just öfver bladskaftet. Bladen voro 

 ännu temligen unga och sporsäckarne knappast fullt utbildade, 

 så att mycelietråd arne ej gerna kunde hunnit att resorberas 

 och försvinna. För öfrigt äro de lätta att iakttaga hos andra 

 arter i långt senare stadium. Vidare undersökte jag skott- 

 axeln, men jag kunde ej heller der finna något mycelium, icke 

 ens mellan 3 ä 4 intill hvarandra sittande angripna blad. 

 Någon gång var svampen äfven utbredd till bladskaften, hvilka 



