10 .lOUANSOX. STUDIER ()FVER SVAMPSL.A.GTKT TAPHIUNA. 



tornua p;i några friska gToddplantor af al på hösten (<!. 10 

 okt. 1883) och följande var (d. 12 april 1884) fann han, att 

 den öfre tredjedelen af ett litet blad var bläddrigt uppsväld 

 och anoripen af svampens mycelium. Han anför detta endast 

 såsom ett intressant faktum, utan att siika förklara huru in- 

 fektionen försiggått. 



De tre här afhandlade arterna komma sålunda pa grund 

 af myceliets förhållande att närma sig Ascomyces endogenus 

 FiscH, hos hvilken hvarje knoppcell, som lyckas tränga in uti en 

 epidermiscell på blade"n af Ainas ghitinosa, omedelbart växer 

 ut till sporsäck, och myceliebildningen är liär sålunda fullkom- 

 ligt nndertrvckt ^). Hos de tre förutnämda uppstär visserligen 

 ett ganska rikt förgrenadt mvcelium vid knoppcellens groning, 

 men alla de celler, som bildas på detta sätt, växa ut till spor- 

 säckar. Här fortsätter knoppcelleu sålunda att föröka sig och 

 frambrino-a nva celler, sedan den tränot in uti sin närinosväxt, 

 utan att dock frambringa annat än sporsäckar. Hos de flesta 

 andra arter. t. ex. T. alnitoripia och T. borealis, blir det vid 

 konidiens groning uppkomna myceliet diflerentieradt i fertilt 

 och sterilt. Det förra frambringas blott på bestämda ställen 

 af växten (vanligen på l)laden) och bildar der sporsäckar på 

 samma sätt som hos de föregående. Det senare framtränger 

 genom skottaxelns och bladens väfnader och tjenar till att 

 bibehålla svampen på den växtdel, som den en gäng angripit. 

 Hos T. Lhni och T. epiphi/lla är myceliebildningen ännu mera 

 utpräglad, ty liär är det blott vissa celler af det fertila my- 

 celiet, som utväxa till sporsäckar, hvilka sålunda blifva skilda 

 ät af kortare eller längre stycken sterilt mycelium. 



På grund af den olikhet, som T. Sadebeckii, T. Betuke och 

 T. carnea sålunda visa gent emot de öfriga, torde det vara 

 berättigadt att föra dem till en särskild afdelning inom slägtet. 

 Då jag i den följande speciella delen, der jag beskrifvit de 

 nya arterna och anfört nya fyndorter för de förut kända, för 

 öfrigt ej genomfört indelningen i griipper, har jag för när- 

 Varande föredragit att ställa dem sist bland de arter, tillsam- 



') I Hedwigia 1874 p. 135 beskrifver P. Magnus en i Thiergarten i 

 Berlin på al förekommande Ascomyces Tc^quinttii, hvilken saknar myceiiuni 

 och utbildar sina sporsäckar inuti epidermiscellerna. Denna art föres af 

 FrscH på grund af dessa uppgifter till det af honom återupprättade slägtet 

 Ascomyces, men han vågar ej med bestämdhet identifiera den med sin 

 A. endogenus. Jag har haft tillfälle att undersöka af P. Magnus i Thier- 

 garten insamlade exemplar af A. Tosquinetii och funnit dem ega tydligt 

 mycelium samt i öfrigt öfverensstämma med Taphrina Sadebeckii. 



