BIHANG TILL K. SV. VET.-AKAD. HAKDL. BANU 13. AFD. III. ^:0 4. 23 



Hvad deras utbredning inom landet beträffar, är den allt 

 för otillräcklicft känd för att man skall knnua lemna en nåo-or- 



o o 



lunda noggrann redogörelse för densamma. Dock synas de 

 flesta vara mer eller mindre allmänna eller spridda öfver hela 

 det område, der deras näringsväxt förekommer. Så är t ex. 

 T. Pruni iakttagen på åtskilliga ställen från Bleking till Jemt- 

 land och Vesterbotten. T. hetulina förekommer från sydlio-a 

 Småland till Jemtland och Lappland, men är måhända något 

 ymnigare i de norra delarne. T. Betidm är funnen på flere 

 ställen ända upp till Jemtland, T. alnitorqua till JNIedelpad 

 och T. Potentilloi i Bleking, Småland och Jemtland. T. Carpini 

 är inskränkt till de sydligaste delarne af vårt land, der Car- 

 piniis Betulus förekommer, och T. hoi^ealis hufvudsakligen till 

 de nordligare, men den är äfven funnen så långt söderut som 

 vid Upsala. 



Nåffra arter torde dock ijöra undantaof från den vanlio-a 

 regeln, att parasiten har ungefär samma utbredning som sin 

 näringsväxt. Det år de blott i våra fjälltrakter iakttagna T. 

 iianu, T. alpina, T. bacteriospernia och T. carnea. Den sist- 

 nämda förekommer allmänt i nedre fjällregionen på Betula nana 

 samt i björkregionen och öfversta delen af barrskogsreofioneii 

 på Betula odorata. Endast en gång är den funnen på något 

 afstånd (omkr. 10 km) från fjällen vid Ann i Jemtland (535 

 m ö. h.). Oaktadt Betula odorata är allmän och B. nana är 

 ganska spridd i låglandet, är den dock ej anträffad derstädes, 

 ej ens så högt som vid Aresjöns stränder (378 m ö. h.), der 

 jag särskildt med stor ifver har sökt efter den. Deraf torde 

 man kunna draga den slutsatsen att den saknas eller åtmin- 

 stone är mycket sällsynt i vårt lands lägre delar, ty eljest 

 borde den lätt hafva väckt uppmärksamhet på grund af de 

 vackert röda, i ögonen fallande bläddror, som den framkallar 

 på bladen. De öfriga tre arterna, hvilka uteslutande före- 

 komma på Betula nana, äro hittills endast anträffade i nedre 

 delen af fjällregionen (videregionen). Ej heller dessa torde 

 man kunna vänta att finna i låglandet, utom möjligen i nord- 

 ligaste delen af vårt land på de vidsträckta med Betula nana 

 ymnigt bevuxna myrar, som der förekomma. Beträffande de 

 öfriga arternas vertikala utbredning vill jag endast nämna, att 

 T. hetulina, T. borealis och T. Betidce äro anträft^ade i björk- 

 regionen och att de o-& ända till dess öfre o-räns. 



