26 JOHANSON, STUDIER ÖFVER SVAMPSLÄGTET TAPHRINA. 



torde man kunna vänta att finna den i de södra delarne af 

 Sverioe, der den således förtjenar att eftersökas. 



De öfriga i tabellen upptagna länderna i Europa äro jem- 

 förelsevis fattiga på l^aphinna-arter, men detta är säkerligen 

 blott skenbart beroende på bristande undersökning. Bland de 

 från dem bekanta arterna finnes emellertid ingen, som saknas 

 i Sverige. 



De flesta af de svenska arterna hafva sålunda en ganska 

 vidsträckt utbredning i Europa och åtskilliga af dem före- 

 komma ända bort i norra Amerika, der icke mindre än 6 arter 

 äro iakttagna eller 28 proc. af alla svenska och 40 proc. af 

 alla de tvska arterna. Detta utvisar att en synnerligen stor 

 öfverensstämmclse är rådande mellan arterna af detta slägte i 

 de respektive områdena, en öfverensstämmclse, som måhända 

 blir ännu större, då de amerikanska arterna hunnit blifva när- 

 mare studerade. 



Asiens och östra Europas Taplirirm—3t,Ytev äro föga eller 

 alls icke kända. En art har dock med säkerhet inkommit till 

 vårt land från öster, nemligen den på Acer tataricuni växande 

 T. poli/spora, hvilken har i knopparne öfvervintrande mycelium 

 och derigenom lätt kan spridas med sin värd, som på senare 

 tiden har fått rätt stor användning som parkväxt. 



Ett synnerligen intressant förhållande, som framgår vid 

 en flyktig blick på tabellen, är att ett jemförelsevis stort antal 

 (5) arter förekomma i Skandinavien men saknas i det öfriga 

 Europa ^). Af dessa är T. filicina blott funnen på ett enda 

 ställe i Dalarue vid 60" 10' n. br. De öfriga 3 T. nana, 

 T. alpina, T. bacteriosperma och T. carnea äro, såsom förut 

 blifvit påpekadt, nordliga och på samma gång äfven alpina 

 till sin utbrednino-. På grund af denna deras utbredninof och 

 på grund deraf att de växa på Betiila iiana, som är en 

 utpräglad glacialväxt, måste man äfven antaga, att dessa 

 fyra sistnämda arter äro glacialformer, hvilka inkommit i 

 vårt land under en ganska tidig period samtidigt med sin 

 värd. Om en af dem, T. bacteriosperma, kan man med ganska 

 stor bestämdhet påstå detta, då den verkligen äfven före- 

 kommer i ett arktiskt land, Grönland, och der har ganska 

 stor spridning. Då man ej o;erna kan ifrågasätta, att den in- 



') De i Sveriges fjälltrakter förekommande T. nana, T. alpina, T. 

 'bacterios-perina och T. carnea torde dock säkerligen i en framtid komma 

 att upptäckas i nordligaste Finland och i Eyska Lappmarkens arktiska del. 



